# data[].attributes.headline
Ставлення до дружини 

# data[].attributes.subject
Ставлення до дружини 

# data[].attributes.body
Вона бачила свого чоловіка 2-3 рази на рік, а тоді кілька років не мало про нього навіть звістки. Та коли бачила його,коли вони жили в купі,—що то було за життя? Вона терпіла наругу, навіть стусани, ласко бачили тільки з милості; була вона чимось зараз в серці громади не жонатих лицарів, яким гуляще Запорожця надавало суворого чару.
Зневага до жіноцтва . Не слухай, синку,матері: вона—баба, вона нічого не тямить?Які вам пестощі?

Дятел Владислав

# data[].attributes.headline
Сарапіна Єлизавета.        Ставлення Тараса до віри, рідної землі.

# data[].attributes.subject
Сарапіна Єлизавета.        Ставлення Тараса до віри, рідної землі.

# data[].attributes.body
Смисл життя старого полковника — це захист віри й вітчизни. Віра в перемогу в боротьбі за незалежність.
Цитати:
«Благай Бога, щоб… вони повсякчас боронили свою честь лицарську, щоб стояли   довіку   за   віру   Христову» (с 115).«Виходить, по-твоєму, що він продав віру, продав вітчизну?» (с. 134). «Думаєте, є що-небудь на світі, чого   б  злякався   козак?   Чекайте  ж, прийде час — дізнаєтесь ей, що то є православна віра наша!» (с. 153).
Тарас Бульба виявився справжнім лицарем, який до останніх  хвилини думав не про спокійне життя й матеріальні блага, а про користь для всього хрещеного люду та вітчизни. Найбільше, що цінує Тарас в товаришах , це гідність і честь. Він справедливий і мудрий у вчинках, іноді жорстокий. Автор пояснює це умовами життя, у яких формувався характер старого полковника.

# data[].attributes.headline
Кліщенко Ілля

# data[].attributes.subject
Кліщенко Ілля

# data[].attributes.body
Згадує   молодість  і  друзів,   жалкуєтільки за тими, кого вже не побачить."Старий Тарас думав про давню давнину" Вів себе відважно у боях не занепав духом.«Ще не той добрий лицар, хто не за-
непав духом у важливій справі, а той
добрий лицар, хто и без діла не зану-
дипгься, хто все витерпить і хоч ти
йому що, а він таки свою доскочить»Тарас — представник народу, козаків.«Знайшовся слід Тарасів… це повстала вся нація…»

# data[].attributes.headline
Жили Анастасії

# data[].attributes.subject
Жили Анастасії

# data[].attributes.body
Ставлення Тараса Бульби до дружини.
Дружина Тараса Бульби - це тиха, загнана жінка, приречена з одного боку на вічну самотність у своїй родині, з іншого боку на вічну боязнь, що її чоловік загине у битві. Вона ні про що не сміє просити чоловіка, не те що сперечатися з ним. У дружини не було власної думки: "... вона не сміла ні в чім суперечити...". "Бідна мати вже звикла до таких вчинків свого чоловіка". Для Тараса Бульби головне бути справжнім воїном, а не сім'янином, тому дружина бачила чоловіка на рік два - три дні . У Тараса Бульби присутнє зневажливе ставлення до жінки: " вона - баба, вона нічого не тямить ..."

# data[].attributes.headline
Кислий Павло

# data[].attributes.subject
Кислий Павло

# data[].attributes.body
Тарас Бульба – головний герой однойменної повісті М. В. Гоголя, козацький полковник, хоробрий воїн, батько Остапа й Андрія. Це дуже вольова людина, вірою і правдою захищає свою вітчизну і релігію. Він був одним з корінних козацьких полковників старого гарту. Відрізнявся грубою прямотою і суворою вдачею. Незважаючи на свій похилий вік, він був досить сильний фізично і морально. Для цього героя важливо бути захисником, воїном, вірним товаришем і патріотом. Тому дружина майже його не бачила, хіба що два-три дні на рік. Сім’я для нього на другому плані, хоча виховання та освіта дітей були дуже важливими. Обидва сини, Остап і Андрій, були відправлені на навчання до Києва.

# data[].attributes.headline
Стасюк Вікторія 

# data[].attributes.subject
Стасюк Вікторія 

# data[].attributes.body
О своїх товаришів по зброї Тарас відноситься зворушливо, дбайливо, заради їхнього порятунку йому не шкода навіть власного життя. Козаки цінують таке ставлення, і за мудрість, мужність, досвід, військову доблесть і відвагу запорожці обирають Тараса Бульбу своїм отаманом в скрутну для них хвилину. Коли козаки, розташувавшись на відпочинок після першого бою під Дубно, дізналися, що під час їх відлучки на Січ прийшли татари і забрали в полон багатьох залишилися там козаків, кошовий пропонує негайно "гнатися за татарином". Однак Тарас не погоджується, заперечуючи: "Ти забув, видно, що в полоні залишаються наші, захоплені ляхами?" Піти, чи не виручивши товаришів, які сподіваються на порятунок з полону, здається Тарасу Бульбі неможливим.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия (1)

# data[].attributes.headline
Характеристика Тарас Бульба (Пинчук Артем)

# data[].attributes.subject
Характеристика Тарас Бульба (Пинчук Артем)

# data[].attributes.body
Він був одним з корінних козацьких полковників старого гарту. Відрізнявся грубою прямотою і суворою вдачею. Незважаючи на свій похилий вік, він був досить сильний фізично і морально. Для цього героя важливо бути захисником, воїном, вірним товаришем і патріотом.

# data[].attributes.headline
Гориченко Даша

# data[].attributes.subject
Гориченко Даша

# data[].attributes.body
Обох братів батько виховував однаково і нікому не надавав переваги. Він вивчив їх у бурсі і робив усе можливе для того, щоб вини виросли освіченими, мужніми, сміливими і гідними козацького звання. Обидва брати, Андрій, і Остап, виросли дійсно сміливими і мужніми, спраглими до подвигів і битв козаками. У перших боях з ворогом і Остап, і Андрій проявили звою незвичайну козацьку завзятість, вміння і хоробрість. «О! та це буде з часом добрий полковник!» — Говорив Тарас Бульба про Остапа. Не менш радів Тарас і молодшому своєму синові — Андрієві: «І цей добрий — ворог би не взяв його! Вояка! Чи не Остап, а добрий, добрий також вояка!». На жаль, обох братів чекає майже однакова трагічна доля. Андрій, який під час битви на боці ворога зустрівся з Тарасом, гине від батькової кулі: «Чим би не козак був? І станом високий, і чорнобривий, і рука була міцна в бою! Пропав, пропав безславно, як підла собака!» — такими словами батько прощається зі своїм молодшим сином. А Остап помирає як справжній герой. Потрапивши у полон до поляків, він пізнає усі муки жорстоких знущань, але зустрічає смерть з мужністю і гідністю.

# data[].attributes.attachment_caption
Суярко Богдана

# data[].attributes.headline
Суярко Богдана

# data[].attributes.subject
Суярко Богдана

# data[].attributes.body
Останні миті життя самого Тараса сповнені героїзму і самовідданої любові до товаришів по зброї.
Тарас не думав про свою швидку і болісну смерть, не відчував болю в палаючих ногах. Він був сповнений бажання виручити своїх відважних соратників, які потрапили в біду, він допоміг їм врятуватися, сподіваючись на те, що друзі його продовжать святу справу, на яку він життя своє поклав. До самої смерті втілював всі кращі якості, властиві героїчній особистості епохи боротьби українського народу за визволення від гніту поляків. Саме тому, що він був вольовою людиною його не лякав такий кінець, навіть перед лицем смерті залишився воїном, вірним товаришем і патріотом.

# data[].attributes.body
До дружини і синам Тарас ставився зі строгістю. Чи не дозволяв сперечатися з ним, міг накричати, вимагав підпорядкування. Коли Анрій зрадив батьківщину Тарас сприйняв його як ворога і вбив його. Ось таким суворим він був по відношенню до своєї сім'ї.

# data[].attributes.headline
Моргунов Денис 

# data[].attributes.subject
Моргунов Денис 

# data[].attributes.body
о своїх товаришів по зброї Тарас відноситься зворушливо, дбайливо, заради їхнього порятунку йому не шкода навіть власного життя. Козаки цінують таке ставлення, і за мудрість, мужність, досвід, військову доблесть і відвагу запорожці обирають Тараса Бульбу своїм отаманом в скрутну для них хвилину.

# data[].attributes.headline
Гончаренко Софія 

# data[].attributes.subject
Гончаренко Софія 

# data[].attributes.body
“… Тарас полковник, – дай Боже йому віку довгого і щоб таких полковників було більше в Україні! ..”

В ході битви з поляками, стало очевидно, що молодший син Андрій здатний відректися від усіх заради любові до жінки. Не пробачивши йому слабкості, боягузтва і зради, Тарас Бульба власноруч його вбив, навіть не поховавши. “– Стій же й не ворушися! Я тебе породив, я тебе й уб’ю! – промовив Тарас.”

А заради старшого сина, який був справжнім воїном, і сміливо боровся за батьківщину, він готовий був на все. Але доля виявилася жорстока до старого козака і відняла у нього і Остапа. Той був полонений і страчений у Варшаві. Тарас Бульба був присутній при страті сина і нічого не зміг вдіяти.

«…промовив слово до козаків, – не на те, щоб їх підбадьорити, бо знав він, що й без того міцний дух мають козаки, а просто самому кортіло висловити все те, що було в нього на серці».

Останні миті життя самого Тараса сповнені героїзму і самовідданої любові до товаришів по зброї. Тарас не думав про свою швидку і болісну смерть, не відчував болю в палаючих ногах. Він був сповнений бажання виручити своїх відважних соратників, які потрапили в біду, він допоміг їм врятуватися, сподіваючись на те, що друзі його продовжать святу справу, на яку він життя своє поклав. Безсумнівно, Тарас Бульба був героєм свого часу.

# data[].attributes.headline
Довгаль Кіріл

# data[].attributes.subject
Довгаль Кіріл

# data[].attributes.body
Тарас Бульба був дбайливим батьком, дуже пишався синами і мріяв їх бачити справжніми козаками. Тому до своїх дітей Бульба інколи ставиться суворо, як і до своєї жінки, упереджено, навіть жорстоко. Він хоче навчити своїх дітей як воювати, хоче зробити своїх синів справжніми козаками: "Ось так колоти всякого, як мене тузила; нікому не спускай!". А інколи з доброю іронією : “А втечі який-небудь з вас!”. Проте любов до Батьківщини у Тараса настільки велика, що він не відчуває жалю до сина-зрадника.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия

# data[].attributes.headline
Коваленко Владислав 

# data[].attributes.subject
Коваленко Владислав 

# data[].attributes.body
Андрій і Остап були синами одного зі славетних і відважних козацьких ватажків — отамана Запорізької Січі Тараса Бульби. Обох братів батько виховував однаково і нікому не надавав переваги. Він вивчив їх у бурсі і робив усе можливе для того, щоб вини виросли освіченими, мужніми, сміливими і гідними козацького звання. Обидва брати, і Андрій, і Остап, виросли дійсно сміливими і мужніми, спраглими до подвигів і битв козаками. Але у кровних братів були величезні відмінності, більшість з яких крилася в рисах їх характерів.

# data[].attributes.headline
АНИКЕЕВА ДАРЬЯ 

# data[].attributes.subject
АНИКЕЕВА ДАРЬЯ 

# data[].attributes.body
Безсумнівно, Тарас Бульба був героєм свого часу. Зображуючи його, автор використовував події з життя інших видатних командирів і отаманів. Риси характеру Тараса Бульби: сміливий, мужній, рішучий, завзятий, вірний свой Вітчизні.
1) «Та коли на те пішло,то й я з вами їду!.. Якого дідька мені тут ждати? Я поїду з вами на Запорожжя».
2) «Козак не на те, щоб морочитися з бабами».
3) «Ось так лупцюй кожного, як мене стусав. Нікому не спускай».

4) «А що, панове? Є ще порох в порохівницях? Чи не ослабла козацька сила? Чи не гнуться козаки?»

# data[].attributes.attachment_link.title
Тарас Бульба - трейлер

# data[].attributes.headline
Аникієнко Андрій 

# data[].attributes.subject
Аникієнко Андрій 

# data[].attributes.body
Незважаючи на свій похилий вік, він був досить сильний як фізично так і морально. Для цього героя важливо бути захисником, воїном, вірним товаришем і патріотом. Тому дружина майже його не бачила, хіба що два-три дні на рік. У нього було два сини, Остап і Андрій, і вони обидва були відправлені на навчання до Києва.Після повернення Тарас вирішив сам їх  відвезти на Запоріжжі, де вони пішли війною на поляків.  Він вважав, що «нет лучшей науки для молодого человека, как Запорожская Сечь».
Риси характеру Тараса: мудрий, товариській, любить свою Вітчизну, сильний як морально так і фізично.
Цитата:
“…Тарас був надзвичайно важкий і дебелий …“

# data[].attributes.headline
Мельник Всеволод

# data[].attributes.subject
Мельник Всеволод

# data[].attributes.body
Тарас відноситься до козаків дуже добре, дбайливо, заради їх він готовий навіть померти. Козаки також  полюбляли Тараса за відвагу і розум запорожці обирали Тараса Бульбу своїм отаманом в скрутну для них хвилину.

# data[].attributes.headline
Трифонова Катерина 

# data[].attributes.subject
Трифонова Катерина 

# data[].attributes.body
«…два дюжие молодца, ещё смотревшие исподлобья, как недавно выпущенные семинаристы. Крепкие, здоровые лица их были покрыты первым пухом волос, которого ещё не касалась бритва".

Андрій був більш винахідливий,умів ухилятися від покарання. На відміну від Остапа, у Андрія була схильність до жінок,він навіть заради кохання зрадив свою батьківщину та сім'ю,за що і був убитий батьком. Хлопчина був ближче до матері,та мріяв про особисте життя. Володів сильним та важким характером.

Остап був кріпким,дужим,одчайдушнім,незламним хлопчиною. Ніколи не прагнув до особистого життя ,був хорошим товаришем,мріяв стати справжнім козаком,був ближче до батькка.Не любив учитися та тікав з бурси.

# data[].attributes.headline
Терещенко Валерія

# data[].attributes.subject
Терещенко Валерія

# data[].attributes.attachment_link.title
Характеристика образів Остапа та Андрія Терещенко В

# data[].attributes.headline
Арутюнян Карина 

# data[].attributes.subject
Арутюнян Карина 

# data[].attributes.body
Тарас Бульба був сильним і сміливим козацьким полковником.
Герой наділений прямим, твердим характером, він вперто добивається мети. “Бульба був упертий страшно”.
Тарас Бульба - це людина величезної волі й незвичайного природного розуму, зворушливо ніжний до товаришів і нещадний до ворогів. У ньому немає нічого корисливого, егоїстичного й дрібного, його душа перейнята лише одним прагненням – здобути свободу для свого народу.

# data[].attributes.headline
Личак Вікторія 

# data[].attributes.subject
Личак Вікторія 

# data[].attributes.attachment_link.title
харарактеристика остапа та андрія

# data[].attributes.headline
Підготував Ткаченко Ілля

# data[].attributes.subject
Підготував Ткаченко Ілля

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентация 7

# data[].attributes.headline
Ставлення Тараса Бул

# data[].attributes.body
Ставлення Тараса Бульби до дітей та дружини

Чи не дозволяв сперечатися з ним, міг накричати, вимагав підпорядкування. Коли Анрій зрадив батьківщину Тарас сприйняв його як ворога і вбив його. Ось таким суворим він був по відношенню до своєї сім'ї.

# data[].attributes.headline
Підготувала Четверик Анастасія

# data[].attributes.subject
Підготувала Четверик Анастасія

# data[].attributes.body
Багато вже поетів різних
Складали вірші, ой, не раз!
Я присвячу вірша нового
Козаку на ймення Тарас.
Не дуже він любив науку,
Хоча синів письма навчив.
Та цінував він вірну руку
Товариша в бою та дзвін мечів.
А краща у житті наука —
То Запорізька славна Січ.
Сердець козацьких вільна злука,
Братерство й воля день і ніч.
Козак чтив православну віру
І предків звичаї святі.
Для нього захист православних —
Найважливіше у житті.
І навіть коли смерть дивилась
На нього з язиків вогнених
Він серцем був з товаришами
І дух його був нескорений.

# data[].attributes.headline
Іванченко Олександра 

# data[].attributes.subject
Іванченко Олександра 

# data[].attributes.body
Ставлення Тараса Бульби до синів.
До своїх синів та дружини Тарас ставився зі строгістю.Обох братів батько виховував однаково і нікому не надавав переваги.Тарас робив усе можливе для того, щоб вони виросли освіченими, мужніми, сміливими і гідними козацького звання.Але життя дружніх братів і їх батька змінилося, коли Андрію довелося випадково дізнатися, що в оточеному козаками місті живе його кохана, яку він згадував кілька років, знаходячись у Січі. Заради неї Андрій перейшов на бік ворогу, свою Вітчизну він проміняв на кохання, яке стало для нього миліше Батьківщини, батька, брата і товаришів.За це, Андрій отримує ганьбу і презирство від свого батька.А Остап не втрачає людської гідності, залишається одним з кращих синів своєї батьківщини і заслуговує теплу любов Тараса Бульби.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Лютик Дандерион

# data[].attributes.attachment_link.title
Тарас Бульба.Встреча сыновей.