# data[].attributes.headline
ASSUT DE QUART, BENÀGER, FAITANAR (JUAN CASTAÑEDA)

# data[].attributes.subject
ASSUT DE QUART, BENÀGER, FAITANAR (JUAN CASTAÑEDA)

# data[].attributes.body
FITXA PATRIMONIAL

INFORMACIÓ DE L’ELEMENT

Nom: ASSUT DE QUART, BENÀGER, FAITANAR

Localització: https://maps.app.goo.gl/ijTb5z5o2ts7SmLa6?g_st=iw

Descripició de la localització: Al riu Túria, entre els termes de paterna i Manises, i uns 500 metres aigües avall de l'assut de la séquia de Montcada, és el primer que pren l'aigua pel marge dret dels De la Vega de València.

Material: sillería-mampostería

Conservació: Bona

Coordenades: Assut séquia de Quart, Diseminado Cañada, 106, 46182, Valencia

ENTORN PAISATGÍSTIC

Accessibilitat: regular

Contaminació ambiental: x

Elements perturbadors: x

Valor paisatgístic: alto

Descripció de l’entorn:

DESCRIPCIÓ

Tipologia constructiva:

Datació històrica:

Estat de conservació:

Ocupació actual:

Titularitat/propietat:

VALOR PATRIMONIAL

# data[].attributes.attachment_link.description
Find local businesses, view maps and get driving directions in Google Maps.

# data[].attributes.body
FITXA PATRIMONIAL

INFORMACIÓ DE L’ELEMENT

Nom: ASSUT DE MONCADA

Localització: https://maps.app.goo.gl/kvkQ8agJKv2KBAK17

Descripició de la localització: al Riu Túria , entre els termes de Paterna i Manises , al costat de la planta potabilitzadora d'aigua per a Valencia. Es pot accedir per una senda rural de terra que creua la partida  de Despeñaperros, a partir del limit oriental de la zona urbanitzada de La Canyada, termini de Paterna.

Material: Argamassa i carreus de pedra

Conservació: bona

Coordenades: N 39.519977, O-0.503981

ENTORN PAISATGÍSTIC

Accessibilitat:  Bona

Contaminació ambiental: X

Elements perturbadors: X

Valor paisatgístic:  Alt

Descripció de l’entorn: l'assut es troba a la  Vall fluvial del Túria, en un entorn que manté les característiques naturals i ambientals tradicionals del riu, com la vegetació i la circulació de l'aigua. És una zona de bosc, sense cultius significatius a l'ambit més proper a l'assut, i a la part del termini de Manises, hi ha un espai recreatiu amb taules per a l'ús public. El llit del riu està encaixonat en aquesta part, per aixó no arriba a formar part ni visual ni geogràfica de la zona de l'horta propia de Manises. Es pot considerar que forma una unitat especial amb el següent assut, el de l'acequia de Quart, uns 100 metres més avall i amb un entorn similar de del punt de vista paisagístic.

DESCRIPCIÓ

Tipologia constructiva: aquest tipus de construccions hidràuliques estan formades per una presa en forma de grades, una almenara de regulació i la boca de la séquia, les goles, amb les seues comportes de l´entrada instal·lades dins d´una casseta. L’assut està construït amb grans sillars de pedra amb argamasa, montats en cinc escalons. Té una longitud aproximada de 40 metres i un ample de 6 metres, derivant l´aigua cap a l’esquerra. També està l´almenara real, una construcció molt important per al regadiu de l´Horta de València, perquè s´utilitzava per a calcular l´aigua de les diferents séquies durant els anys de sequera. La boca de la séquia, la gola, que consta de dos arcs separats i que es poden tancar amb les comportes, aquest conjunt es troba dins d´una caseta.

Datació històrica:  la construcció de l'assut va ser al mateix moment que es va dissenyar la séquia mare de Montcada, a l'`època medieval islàmica, però la construcció que es pot veure a dia de hui és del segle XVI, encara que algunes parts, com els arcs de l'entrada, són posteriors.

Estat de conservació: l´ assut està en un bon estat . L’almenara també es manté al seu lloc, encara que alguns materials han sigut modernitzats. També es conserven molt bé els arcs de l´entrada de la séquia, però la caseta on estan les comportes de la séquia no tenen valor patrimonial.

Ocupació actual: continua funcionant com un assut de la Reial Séquia de Montcada

Titularitat/propietat:  pública / Comunitat de regants.

VALOR PATRIMONIAL

El conjunt de l´assut, almenara i gola de la séquia de Montcada, són un conjunt molt valuós de l´arquitectura hidràulica de l´Horta de València, amb una antiguitat del segle XVI respecte a l´estructura material actual es de l´Edat Mitjana .

També forma part d´un conjunt de cinc assuts situats al riu Túria , que caracteritzen el paisatge i marquen el principi de L’Horta . Per això, es reconamable la major protecció com a element individual , així com la protecció d´un entorn visual que impedisca la degradació del seu emplasament .

Com es tracta d´una construcció que continua en ús, també s´ha de tindre en compte que les possibles reparacions , s’han de dur a terme mantenint les caracteristiques estructurals i utilitzant materials similars als que ja estaven, per a no trencar el conjunt original.

# data[].attributes.body
FITXA PATRIMONIAL

INFORMACIÓ DE L’ELEMENT

Nom: ASSUT DE TORMOS

Localització:
https://maps.app.goo.gl/GHL5SAhyo4i8amQeA?g_st=ic

Descripció de la localització: Se situa en el riu Túria, entre els termes de Paterna i Manises, que s'accedeix per un camí rural. Físicament està situat entre els assuts de Quart, aigües amunt, i Mislata, aigües avall. Actualment ha quedat a uns dos-cents metres aigües avall del pont sobre el Túria de la carretera de Manises a Paterna

Material: Estan construïdes amb grans carreus de pedra travats amb argamassa

Conservació: Molt bon estat

Coordenades: 39º30'02''N 0º27'54''W

ENTORN PAISATGÍSTIC

Accessibilitat: Mala

Contaminació ambiental: X

Elements perturbadors: X

Valor paisatgístic: Alt

DESCRIPCIÓ

Tipologia constructiva: L'obra principal són les graderies o "escaletes". Estan construïdes amb grans carreus de pedra travats amb argamassa, creant així un mur d'uns 3 m d'ample, encara que amb una lleu inclinació cap al marge esquerre del llit que li permet derivar el cabal cap a un canal lateral també construït amb grans carreus i així embocar l'entrada de la séquia. L'obra és d'argamassa i calç, recoberta amb una capa de lloses de pedra de grans proporcions, d'al voltant d'1 m de costat, organitzades en cinc escalons. Apart es troba també una almenara i La "gola" consta de dos arcs separats per un tallamar, i es poden tancar amb les respectives comportes

Datació històrica:  L'origen de la seua construcció va ser en època medieval islàmica, les graderies de l'assut, cadirat de la almenara i arcs de l'entrada a la séquia són del segle XVII, mentre que les comportes i caseta són posteriors a la riuada de 1957

Estat de conservació:  En general tenint en compte el pas dels segles aquest assut es troba en molt bon estat. Malgrat el desgast de pedra, l'obra de cadirat es manté igual com el primer dia. L’almenara també es manté en el seu lloc, encara que la paleta i els engranatges s'han reemplaçat per material modern. També es conserven bé els arcs d'entrada a la séquia i l'única cosa que no té valor patrimonial és l'estricta caseta on estan les comportes de la séquia, reconstruïdes després de la riuada de 1957.

Ocupació actual: Es continua tenint el mateix ús des del primer dia.

Titularitat/propietat: Pública, comunitat de regants

VALOR PATRIMONIAL
El conjunt de presa (escaletes), almenara i gola de la séquia de Tormos són un valuós conjunt d'arquitectura hidràulica de l'Horta de València, del segle XVII i el qual a més està en relació amb els altres assuts de Manises. Per això ha de recomanar-se la màxima protecció.

També ha de tindre's en compte que les possibles reparacions del conjunt han de realitzar-se mantenint les seues característiques estructurals i usant materials similars als existents, evitant la introducció de mètodes constructius que trenquen la seua homogeneïtat

# data[].attributes.body
FITXA PATRIMONIAL

INFORMACIÓ DE L’ELEMENT

Nom: ASSUT DE MESTALLA

Localització: Riu Túria/Azud de la Acequia de Mestalla
https://goo.gl/maps/xHTnBWkTx34AQ3Fd8

Descripició de la localització:

-En el Riu Túria, entre els termes de Paterna i Manises, en la partida de la Closa de la primera d'elles, que és per on s'accedeix mitjançant un camí rural. És el tercer que pren l'aigua pel llaç esquerre després del de Montcada. Físicament està situat entre els assuts de Mislata, aigües amunt, i el desaparegut de Favara, aigües avall.

Material: Carreus de pedra

Conservació: Bo

Coordenades: 39º29'51.2''N,-0º27'17.2''W

ENTORN PAISATGÍSTIC

Accessibilitat: Regular

Contaminació ambiental: X

Elements perturbadors: X

Valor paisatgístic: Alt

Descripció de l’entorn: El lloc on es troben aquestes xicotetes llengües és un àmbit realment peculiar perquè es tracta d'un racó de l'horta que s'ha preservat fins ara amb molt pocs canvis, amb les terres en cultiu, alguna alqueria, i el sinuós traçat de la séquia en terra amb l'arbratge usual al costat del canal. Això no obstant, perquè a curta distància el vell llit del Túria siga una mar d'enderrocs, ni tampoc perquè el creixement urbà previst de Mislata deixe bastant a prop el futur espai urbà.

DESCRIPCIÓ

Tipologia constructiva: Com tots els assuts, aquest tipus d'instal·lacions consta d'una presa en forma de graderies, una almenara de regulació i la boca de la séquia, les goles, amb les seues comportes d'entrada, instal·lades dins d'una caseta.
Les obres principal són les graderies o "escaletes" que fan la funció de presa per a retindre l’aigua del riu i estan construïdes amb grans carreus de pedra travats amb argamassa, creant així un mur
perpendicular al corrent d'aigua encara que amb una lleu inclinació cap al marge esquerre del llit que li permet derivar el cabal cap a un canal lateral també construït amb grans carreus i així embocar l'entrada de la séquia. L'obra és d'argamassa i calç, recoberta amb una capa de lloses de pedra de grans proporcions, d'al voltant de 1,5 m de costat, organitzades en quatre escalons.
La longitud de la presa és de més de 75 m i, de forma perpendicular en aquest cas, té un curt canal en el seu extrem septentrional, d'uns 30 m i també construït en carreus, que canalitza l'aigua fins a les comportes d'entrada a la séquia.
Al costat d'elles es troba una gran almenara amb la seua comporta amb la finalitat de regular la quantitat d'aigua que pot prendre la séquia i retornar els sobrants al riu. La "gola" consta de dos arcs separats per un tallamar, i es poden tancar amb les respectives comportes.
En general l'obra de cadirat es pot considerar del segle XVII però els elements de fusta i metàl·lics de les comportes així com la caseta que protegeix aquestes últimes són posteriors a la gran riuada de 1957.

Datació històrica: -L'emplaçament de l'assut en aquest punt
del riu es remunta al moment del disseny de la séquia mare de Mestalla, per la qual cosa és  d’època medieval islàmica, si bé l'obra que hui dia es veu és del segle XVII en quant a les graderies de l'assut, silleria de la almenara i arcs de l'entrada a la séquia, mentre que les comportes i caseta són posteriors a la riuada de 1957.

Estat de conservació: -La almenara també es manté en el seu lloc i és normal la substitució de la paleta i els engranatges per material modern. També es conserven bé els arcs d'entrada a la séquia i l'única cosa que no té valor patrimonial és l'estricta caseta on estan les comportes de la séquia.

Ocupació actual: -El conjunt de l'assut es troba en bastant bon estat malgrat el pas dels segles. L'obra de cadirat, que és la part constituent més destacada del conjunt ha suportat bastant bé les riuades de segles. Tan sols pareix donar-se un aterrament de la part meridional de les graderies o "escaletes", per la qual cosa és possible que una neteja de terres i del canyar que l'embolica permeta recuperar l'esplendor de la seua construcció i el seu entorn.

Titularitat/propietat: Pública / Comunitat de regants.

VALOR PATRIMONIAL
-Encara que aquests partidors van ser usuals en l'horta, hui dia queden molt pocs en el seu estat original o, almenys, al descobert com és aquest cas. Així doncs, malgrat les seues reduïdes dimensions i caràcter secundari en el sistema, hui dia és un dels pocs elements valuosos des del punt de vista patrimonial que li queden a la séquia de Mislata. Així doncs correspon procedir a la seua protecció a fi que, simplement, no siga eliminat directament en qualsevol remodelació d'aquest lloc.

A més, atés que la séquia segueix en funcionament al seu pas per aquest punt, han d'establir-se les mesures necessàries perquè tota nova obra de reparació tinga en compte la preservació de les seues característiques materials històriques. També és convenient establir una zona de protecció d'horta d'uns 300 m de radi en el seu entorn a fi de mantindre la lògica del seu funcionament i comprensió social de la seua raó de ser.

# data[].attributes.body
FITXA PATRIMONIAL

INFORMACIÓ DE L’ELEMENT

Nom: ASSUT DE LA SÉQUIA DE MISLATA

Localització: Geolocalització a google maps

Descripició de la localització: Al riu Túria, entre els termes municipals de Paterna i Manises, i al costat del casc urbà de la segona població, a la partida coneguda com 'Mig de l'Horta'. És el segon assud de la Vega que agafa l'aigua pel seu costat dret i es troba entre els assuds de Tormos i Mestalla. S'accedeix mitjançant una senda rural de terra que parteix de la carretera de Manises a Paterna i creua l'esmentada horta passant pel Molí de Tonet i l'assud de Mestalla.

Material: Lloses de pedra i argamassa.

Conservació: Regular/Deteriorat

Coordenades: 39º29’36’’ N -0º27’31’ W

ENTORN PAISATGÍSTIC

Accessibilitat: Mala

Contaminació ambiental: X

Elements perturbadors: X

Valor paisatgístic: Alt

Descripció de l’entorn: L'assud es troba al centre de la unitat d'horta de Paterna-Manises, que correspon a la vall fluvial del Túria. En aquesta zona es concentren diferents elements significatius de l'arquitectura hidràulica de l'Horta, com ara els assuds de Tormos, Montcada, Mestalla i Quart. Es tracta d'una zona d'òptima explotació agrícola.

DESCRIPCIÓ

Tipologia constructiva: El conjunt està format per la pròpia presa construïda amb grans lloses de pedra d'una mida apròximada de 1m x 1.5m cadascuna, molt deteriorades per la seua antiguitat i erosió del riu. Per a la fixació de les pedres es va usar argamassa i estan disposades formant un mur de 70 m de llarg i disposat en dos escalons. A més de la presa, el conjunt disposa d'una almenara de dessague al seu extrem merdional i una gola de dues boques tancades amb els seus respectius arcs de rajola.

Datació històrica: El seu origen es remunta a l'època medieval islàmica quan es dissenyar la séquia de Mislata. No obstant això, l'actual infraestructura és del segle XVII, si bé des d'aleshores s'han fet reparacions i afegit nous elements.

Estat de conservació: Actualment presenta un estat de conservació regular, ja que són evidents els signes de deteriorament de les lloses de pedra com a conseqüència del pas del temps i l'acció erosiva del riu. En alguns casos s'han fet reparacions. Tot i que el conjunt arquitectònic és antic, l'actual maquinària és moderna.

Ocupació actual: Actuament té mateix funcionament per al qual va ser creat, és a dir, captar l'aigua de reg del sistema hidràulic de la séquia de Mislata.

Titularitat/propietat: Pública/Comunitat de Regants

VALOR PATRIMONIAL

El conjut de l'assut de Mislata (assud, almenara i gola) es considera un element de primera magnitud de l'arquitectura hidràulica de l'Horta de València, amb una antiguitat del segle XVII.
D'altra banda, forma part d'un conjunt de cinc assuds successius situats al riu Túria que caracteritzen el paisatge i permeten gestionar d'una forma adequada els recursos hídrics per a diferents usos (agrícola, industrial i urbà), jugant un paper fonamental en el desenvolupament socioeconòmic de la zona.

ALTRES DADES DE INTERÉS

Accés a carpeta drive (enllaç)

# data[].attributes.body
FITXA PATRIMONIAL

INFORMACIÓ DE L’ELEMENT

Nom: AQÜEDUCTE DELS ARCS

Localització: Acueducto medieval Els Arquets
https://maps.app.goo.gl/kV8jhSCzAFtCFzkX6

Descripició de la localització: Es tracta d’un Aqüeducte que permet a la séquia de Quart-Benager-Faitanar salvar el barranc de Salt de l'Aigua, a Manises. Aquesta té el seu origen en l’assut de Quart-Benager-faitanar, aigües amunt,   Al riu Túria. La séquia distribueix les aigües que reguen amplies zones de l'horta valenciana a l'est de la capital.

Material: Maçoneria rajola

Conservació: Bona

Coordenades: 39.487107N,-0.455590W

ENTORN PAISATGÍSTIC

Accessibilitat: Bona

Contaminació ambiental: X

Elements perturbadors: X

Valor paisatgístic: Alt

Descripció de l’entorn: El criteri general seguit per a la delimitació del entorn de protecció ha sigut paisatgistic, establint al voltant de les arcades un àmbit de protecció que garantisca la conservació del seu entorn i de les seues vistes lligades a l'accident geogràfic que va executar la seua execució. És arqueològic, amb possibles troballes arqueològiques lligats al monument.

DESCRIPCIÓ

Tipologia constructiva: L'obra original de l'aqüeducte és una sèrie regular de vint-i-huit arcs de mig punt amb un traçat fonamentalment rectilini que descriu una lleugera corba oposada al pendent del barranc al qual se situa. La seua longitud total és d'aproximadament 230m. Es distingueixen tres sèries d'arcades consecutives determinades per les dimensions dels seus arcs. Al sud un grup de quatre voltes, i al nord un altre de tres, presenten una elevació major que el conjunt central. Aquest (es troba) format per les restants vint-i-una, compensant la diferència de nivell per mig d’un recrescut de formigó de cal amb blocs desiguals de pedra, posats en fileres més o menys regulars.

Datació històrica: . Es considera Medieval, anterior a la conquesta cristiana del segle XIII perquè en 1264 s'afirma  en un document de Jaume I que ja estava deteriorat i necessitava reparacions. En principi pot correspondre al disseny islàmic del sistema de la  séquia de Quart, per tant  al voltant del   segle X,  les enormes estalactites han portat a alguns autors a considerar-ho molt més  antic. La veritat  és que la tècnica constructiva no és romana

Estat de conservació: Bo

Ocupació actual: Conducció de l’aigua.

Titularitat/propietat: Pública / Comunitat de Regants

VALOR PATRIMONIAL
Sense dubte es tracta d'un element arquitectònic únic en el conjunt del patrimoni hidràulic de l'Horta de València ja que és l'única construcció d'aquestes característiques tècniques, però també d'aquestes dimensions, perquè és l'edifici més visible i destacat que existeix entre el conjunt de les séquies de València.

A això cal afegir-li la seua antiguitat perquè, malgrat les reparacions, la seua estructura arquitectònica bàsica pot tindre almenys mil anys d'antiguitat. Per tot això ha d'evitar-se qualsevol actuació arquitectònica que no tinga en compte aqueixes característiques, possible a causa de seguir en ús, així com ha d'elaborar-se un projecte de restauració del conjunt. També ha d'evitar-se una remodelació de l'entorn que no protegisca els seus trets agrícoles en els quals s'emmarca l'edifici, així com ha de cuidar-se qualsevol intervenció que puga afectar la seua visió i perspectiva.