# data[].attributes.body
l egosurfing és el terme amb el qual es diu la pràctica consistent a navegar per Internet a la recerca d'informacions sobre un mateix, sobre el seu patronímic o sobre els seus llocs web buscant-los amb algun dels motors de cerca, però per a avaluar la mateixa presència i rellevància en la xarxa.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Internet és el major banc d'informació de la història i com a tal, també pot haver informació sobre nosaltres. Practicar el egosurfing és una acció recomanada per protegir la nostra privacitat, però saps el que és i com fer-ho? En aquest article t'ho expliquem pas a pas.

Sigui quin sigui el tema, a Internet trobarem informació al respecte, fins i tot podem arribar a trobar informació sobre nosaltres mateixos. Tot el que publiquem a Internet; fotos, vídeos, opinions, etc., i fins i tot el que altres publiquen sobre nosaltres, incloent documentació o publicacions oficials, on apareix informació sobre nosaltres, roman a la Xarxa.

El conjunt de totes aquestes dades és el que es coneix com a identitat o empremta digital i, de la mateixa manera que la nostra reputació pot ser danyada, la identitat digital també es pot veure afectada a causa de la informació que pot ser trobada sobre nosaltres a Internet o, en el pitjor dels casos, quan la nostra privacitat és vulnerada i les nostres dades personals acaben filtrant.

Quan fem clic a un enllaç sospitós i facilitem el nostre usuari i contrasenya en un web fraudulenta, contestem a un formulari on se'ns sol·liciten dades personals o quan els nostres dispositius s'infecten per algun tipus de virus o malware, correm el risc de que els nostres dades personals acabin en males mans i siguin publicats, vulnerant així la nostra privacitat.

Per saber quina informació hi ha sobre nosaltres a Internet, hagi estat publicada per nosaltres o per tercers, de forma legítima o il·legítima, hi ha una pràctica coneguda com egosurfing. Consisteix a utilitzar les xarxes socials i els cercadors d'Internet, com Google, utilitzant termes de cerca relatius a nosaltres, com el nostre nom, cognoms, DNI, etc., per localitzar informació sobre nosaltres en pàgines webs i altres plataformes. Es tracta d'una bona pràctica que tots hauríem de fer periòdicament, per saber què es diu de nosaltres, com es diu, qui ho diu i amb quin objectiu, i identificar possible informació que no hauria d'estar publicada i que vulguem que sigui eliminada.

Com puc practicar egosurfing?

La pràctica de egosurfing es pot realitzar de diferents formes:

Google Alerts

Aquesta eina de Google ens permet configurar l'enviament de notificacions al nostre correu electrònic sobre qualsevol tema que ens interessi. Per fer-ho, hem de seguir els següents passos:

Accedir a l'enllaç ' https://www.google.es/alerts ' o buscar 'Google Alerts' directament al cercador.

Després, hem d'introduir a la barra de cerca el concepte o termes sobre els que vulguem establir l'alerta.

Dins de la pràctica de l'egosurfing és comú fer recerques sobre les dades personals:

- Nom i cognom / s: "Manuel Exemple" o "Manuel Exemple Exemple".

- Cognom / s seguit del nom separat per una coma: "Exemple, Manuel" o "Exemple Exemple, Manuel".

- Nom i cognom, més la ciutat (fora de les cometes): "Manuel Exemple" Madrid.

-Direcció: "Carrer Exemple, 017".

-Direcció postal, més ciutat (fora de les cometes): "Carrer Exemple 017" Madrid.

- Adreça de correu electrònic: manuelejemplo@email.com.

- Número de telèfon (amb o sense espais i guions): "123456789".

- DNI: "01234567A"

És important que a l'hora de buscar aquestes dades ho fem posant-los entre cometes ( ""). Així els resultats que obtindrem seran aquelles pàgines web que continguin exactament les paraules que hem buscat i en el mateix ordre, ignorant les pàgines webs amb resultats similars o només una part de la nostra cerca.

Finalment, podem configurar diferents opcions, com quan volem rebre les notificacions, si les volem agrupades, així com altres factors com l'idioma o l'àmbit geogràfic.

# data[].attributes.attachment_link.title
Egosurfing: Quina informació hi ha sobre mi a Internet?

# data[].attributes.attachment_link.description
Internet és el major banc d'informació de la història i com a tal, també pot haver informació sobre nosaltres. Practicar el egosurfing és una acció recomanada per protegir la nostra privacit ...

# data[].attributes.body
Programari malicios o malintencionat

# data[].attributes.body
És un programa que analitza les diferents unitats i dispositius, així com el flux de dades entrants i sortints, revisant el codi dels arxius i buscant fragments de

caràcters.

# data[].attributes.body
Programari no deseat que pot causar danys

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Un virus informàtic és un malware (programari maliciós) que 'infecta' amb el seu codi a altres arxius o executables bàsics del sistema amb la intenció de modificar-los i aconseguir així alterar el funcionament de la màquina atacada sense el coneixement ni el consentiment de la persona usuària.

Els seus objectius poden ser varis, des de ralentir el sistema a destruir tota la informació del mateix o corrompre la partició d'arrencada. En qualsevol cas, els danys se centren en cadascuna de les màquines infectades.

Els virus només infecten al sistema operatiu per al qual van ser dissenyats; hi ha molt pocs casos de virus multiplataforma.

Principals vies d'infecció dels virus

Arxius adjunts en Spam (correu-vos no sol·licitats)

Llocs web insegurs que han sigut infectats

Qualsevol dispositiu extern infectat (pendrive USB, CDs, DVDs)

Xarxes de descàrregues P2P

Xarxes socials

Mecanismes d'infecció dels virus. Com infecten els virus?

Els virus poden infectar de dues maneres diferents:

La més usual és la que hem vist: consisteix en "injectar" una porció de codi maliciós en un arxiu executable normal. D'aquesta forma, el virus es manté latent en l'arxiu i quan la persona usuària execute aqueix arxiu, a més de les accions normals codificades, s'executen les instruccions del virus.

La segona forma d'infectar consisteix a substituir a l'arxiu original i renombrar aquest per un nom conegut només pel virus. Així, en executar l'arxiu primer s'executa el maliciós i, en finalitzar les instruccions, aquest flama a l'arxiu original, ara renombrado.

# data[].attributes.attachment_link.description
Un virus informàtic és un malware (programari maliciós) que 'infecta' amb el seu codi a altres arxius o executables bàsics del sistema amb la intenció de modificar-los i aconseguir així alterar el funcionament de la màquina atacada sense el coneixement ni el consentiment de la persona usuària.

# data[].attributes.body
Tipus de virus que entra camuflat amb un altre programa amb intencions de destruir informació emmagatzemada

# data[].attributes.body
Programa maliciós amb la finalitat del qual és desbordar la memòria del sistema reproduint-se a si mateix.

# data[].attributes.body
Tipus de malware, encara que no tots els programes espia són malintencionats. Es poden considerar programes spyware amb codi maliciós els troians, el adware i els hijackers.

# data[].attributes.body
Son arxius de text que s'emmagatzemen en l'ordinador a través del navegador quan visitem una pàgina web, perquè aqueixa web els llija en visites posteriors. No són ni un risc ni una amenaça.

# data[].attributes.body
El programari de publicitat és publicitat inclosa en programes que la mostren després d'instal·lats. Alguns d'ells tenen llicència shareware o freeware i inclouen publicitat per a subvencionar-se, de manera que si l'usuari vol una versió sense publicitat pot optar per pagar la versió amb la llicència registrada.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Naveguem diàriament a través d'infinitat de llocs web, descarreguem nombroses aplicacions i compartim quantitats immenses d'informació. Existeixen diversos tipus d'amenaces que, encara que invisibles als nostres ulls, són molt reals i poden tenir impactes significatius en les nostres vides. Una d'aquestes amenaces és l' adware.

A primera vista pot semblar una molèstia menor. Després de tot, estem acostumats a bregar amb anuncis cada dia. No obstant això, l'adware pot alentir el nostre equip, inundar la nostra pantalla amb publicitat no desitjada i, en casos extrems, fins i tot comprometre la nostra seguretat i privacitat digital.

És per això que resulta essencial comprendre què és l'adware, com ens pot afectar i què podem fer per a protegir-nos d'ell. Aquest coneixement és una part integral de la ciberseguretat i pot ajudar-nos a gaudir d'una experiència digital més segura i plaent.

L'adware, una contracció de les paraules "advertising software" (software de publicitat), és un tipus de programa que genera anuncis en els nostres dispositius sense el nostre permís explícit. Originalment, es va dissenyar com un model de monetització per a software gratuït. El seu ús s'ha distorsionat amb el temps, sovint travessant la línia cap a tàctiques d'interrupció invasives i no desitjades.

En la seva forma més bàsica, l'adware mostra publicitat en la pantalla d'un usuari mentre aquest utilitza una aplicació o navega per Internet. Els anuncis poden presentar-se de moltes formes, incloent-hi finestres emergents, bàners o fins i tot redireccions de pàgina completes. En alguns casos, els desenvolupadors de software inclouen adware en els seus programes gratuïts per a generar ingressos. Els usuaris descarreguen i instal·len el programa, sovint sense adonar-se que també estan instal·lant adware.

Alguns exemples comuns d'adware inclouen els programes de software gratuït que mostren anuncis de tercers mentre el software està en ús, així com les aplicacions que instal·len barres d'eines de cerca en els nostres navegadors web que, a més de canviar la nostra pàgina d'inici, mostren anuncis o rastregen les nostres activitats online.

És important assenyalar que no tot l'adware és maliciós. Alguns programes de software ho presenten de manera transparent i proporcionen una opció per a desactivar-ho. No obstant això, uns altres s'instal·len sense el consentiment de l'usuari, o estan dissenyats per a ser difícils d'eliminar, i és aquí on l'adware es converteix en una amenaça per als nostres dispositius i la nostra privacitat.

L'adware pot afectar-nos de diverses maneres, transformant-se d'una simple molèstia a una amenaça potencial per a la nostra seguretat digital.

Impacte en el rendiment dels dispositius: en consumir recursos del sistema per a carregar i mostrar anuncis, aquest pot alentir significativament el rendiment dels nostres dispositius. Aquest alentiment pot ser particularment perjudicial si estem executant activitats que requereixen molts recursos, com a jocs o edició de vídeo.

Inundació de publicitat no desitjada: també pot omplir la nostra experiència de navegació amb anuncis intrusius i no desitjats. Les finestres emergents constants, els bàners i les redireccions poden interrompre la nostra activitat, dificultar la lectura de contingut i generalment degradar la nostra experiència online.

Amenaces a la privacitat i la seguretat de la informació: alguns tipus d'adware són més nefastos i poden recopilar informació sobre els nostres hàbits de navegació i ús d'aplicacions sense el nostre coneixement. Aquesta informació pot ser utilitzada per a mostrar-nos publicitat dirigida, però també pot ser venuda a tercers, la qual cosa pot suposar una greu amenaça per a la nostra privacitat. En casos extrems, aquest pot fins i tot instal·lar altres tipus de malware en els nostres dispositius, la qual cosa pot portar a robatoris d'identitat, pèrdua de dades i altres problemes de seguretat.

Un exemple recent de com l'adware pot causar mal es va trobar en una popular extensió de navegador que prometia ajudar els usuaris a trobar cupons i ofertes online. En lloc de fer el promès, l'extensió recol·lectava informació sobre els hàbits de navegació dels usuaris i els venia a tercers sense el consentiment dels usuaris. Quan això es va descobrir, ja havia afectat milions d'usuaris, il·lustrant com aquest tipus d'amenaces poden ser àmplies i nocives.

Per a poder defensar-nos eficaçment contra l'adware, és essencial entendre com s'instal·la en els nostres dispositius. Aquí et presento alguns dels mètodes més comuns:

Descàrrega a través de programes gratuïts o shareware: aquest sovint ve empaquetat amb software gratuït o shareware. Els desenvolupadors utilitzen l'adware per a monetitzar el seu software, per la qual cosa quan descarreguem i instal·lem el programa, també estem instal·lant adware. A vegades, l'opció per a optar per no instal·lar l'adware està oculta en la configuració avançada, la qual cosa porta molts usuaris a instal·lar-ho inadvertidament.

Instal·lació sense el consentiment de l'usuari: Alguns adware s'instal·len sense el consentiment explícit de l'usuari. Això pot ocórrer en visitar un lloc web infectat, obrir un arxiu adjunt de correu electrònic sospitós o fer clic en un enllaç de phishing. Sovint, aquests adware es disfressen com a software legítim o s'oculten en el codi d'un lloc web.

Pàgines web infectades i enllaços de phishing: En visitar una pàgina web infectada o en fer clic en un enllaç de phishing, es pot iniciar una descàrrega automàtica d'adware. Aquests llocs web i enllaços poden semblar legítims a primera vista, però en realitat estan dissenyats per a enganyar l'usuari i fer que instal·li l'adware en el seu dispositiu.

En resum, l'adware es pot instal·lar de diverses formes, i els ciberdelinqüents estan sempre buscant noves maneres de distribuir-ho. La clau per a protegir-se és ser conscient d'aquestes tàctiques i prendre mesures per a evitar-les.

Afortunadament, existeixen diverses estratègies que podem emprar per a protegir-nos de l'adware.

La primera línia de defensa contra l'adware és practicar una navegació segura. Això implica evitar llocs web sospitosos o no segurs, no fer clic en enllaços o anuncis dubtosos i no obrir correus electrònics o arxius adjunts de fonts desconegudes.

Un bon software antivirus i antispyware pot protegir els nostres dispositius. Aquests programes detecten i eliminen l'adware, i també poden prevenir la seva instal·lació en descarregar o instal·lar software.

Els ciberdelinqüents sovint exploten vulnerabilitats en software desactualitzat. Mantenir el nostre software i sistemes operatius actualitzats és essencial per a assegurar que estem protegits contra les últimes amenaces.

Evita la descàrrega de software de fonts no de confiança, ja que molts adware es distribueixen a través de software gratuït o shareware. D'aquesta manera podem reduir el risc d'instal·lar aquests programes maliciosos inadvertidament.

Finalment, una de les millors maneres de protegir-se és estar educat sobre ciberseguretat. Comprendre com els ciberdelinqüents operen i com podem protegir els nostres dispositius és crucial per a mantenir-nos fora de perill en el món digital.

En resum, encara que l'adware és una amenaça real, existeixen moltes maneres de protegir-se contra ell. D'aquesta manera podem assegurar que els nostres dispositius es mantinguin lliures d'adware i que la nostra experiència online sigui segura i agradable.

En resum, l'adware és un tipus de software que mostra o descarrega publicitat en els nostres dispositius, sovint sense el nostre permís explícit. Encara que pot semblar una simple molèstia, l'adware pot tenir un impacte significatiu en el rendiment dels nostres dispositius, pot inundar-nos amb publicitat no desitjada i, en casos extrems, pot amenaçar la nostra seguretat i privacitat.

Afortunadament, existeixen diverses estratègies per a protegir-nos de l'adware. En practicar una navegació segura, instal·lar un software antivirus i antispyware de confiança, mantenir el nostre software i sistemes operatius actualitzats, evitar la descàrrega de software de fonts no de confiança i educar-nos sobre ciberseguretat, podem minimitzar el risc de ser afectats per l'adware.

# data[].attributes.attachment_link.title
Què és l'adware? La cara fosca de la publicitat

# data[].attributes.attachment_link.description
Descobreix què és l'adware, com pot afectar els teus dispositius i aprèn estratègies efectives per a protegir-te d'aquesta amenaça digital.

# data[].attributes.body
Són experts informàtics que, en principi, només es plantegen reptes intel·lectuals. No tenen per què pretendre causar danys; de fet, existeixen empreses de hacking ètic (o white hacking), que ajuden persones i empreses a saber quin és el seu nivell de seguretat enfront dels hackers maliciosos.

# data[].attributes.attachment_link.description
Firmat per Arnau Martín, Eloi Navarro, Pau Fuentes, Nacho Carrascosa

# data[].attributes.body
Són programes que “segresten” altres programes per a usar els seus drets o per a modificar el seu comportament. Un exemple és l'atac a Internet Explorer: el segrestador modifica la pàgina d'inici del navegador i redirigeix les pàgines de cerca sense el consentiment de l'usuari.

# data[].attributes.body
Són missatges de correu electrònic que inunden la Xarxa amb la finalitat d'anunciar productes, a vegades de dubtosa legalitat, perquè els destinataris els compren.

# data[].attributes.body
Són cadenes de correu iniciades per empreses per a poder recopilar les adreces de correu electrònic de molts dels usuaris i posteriorment fer *mailings (que constituiran al seu torn *spam). S'aprofiten de la bondat, la credulitat i la superstició de les persones.

# data[].attributes.body
És un delicte informàtic d'estafa que consisteix a adquirir informació d'un usuari (dades bancàries, claus, etc.) a través de tècniques d'engany per a usar-los de manera fraudulenta. El seu nom al·ludeix al fet de “pescar” passwords i contrasenyes (en anglés, pescar és to fish).

# data[].attributes.body
tracta d'un sistema de defensa que controla i filtra el trànsit d'entrada i eixida a una xarxa. El tallafocs es configura perquè controle el trànsit dels ports (les connexions del nostre ordinador es fan a través d'ells) i ens mostre alertes per a demanar confirmació de qualsevol programa que utilitze la connexió a

Internet.

# data[].attributes.body
És un programari instal·lat en el PC que funciona com a porta d'entrada; es pot configurar com a tallafocs o com a limitador de pàgines web.

# data[].attributes.body
Poden ajudar a protegir la seguretat en un arxiu, una carpeta o un ordinador dins d'una xarxa local o en Internet. Es recomana que tinguen entre sis i huit caràcters perquè no es puguen vulnerar fàcilment, encara que el nivell de

seguretat serà distint en la nostra clau d'usuari de l'ordinador que en un encaminador Wi-Fi, per exemple.

# data[].attributes.body
És el xifratge d'informació per a protegir arxius,bcomunicacions i claus.

# data[].attributes.body
L'emprenta digital son totes les coses que san publicat a les xarxes

I la marca digital es la manera que esta presentada la nostra informacio a la xarxa

# data[].attributes.body
Es la opinio que tenen les persones o les empreses sobre la nosta marca digital.

# data[].attributes.body
Es un ducument nacional d'identitat electronic que ens permet certificar, de manera electrònica, la identitat de la persona i tambe ens permet signar de manera online.

# data[].attributes.body
El certificat digital permet autenticar i garantir la confidencialitat de les comunicacions entre les persones, empreses o altres institucions, a través de les xarxes obertes de comunicació.

# data[].attributes.body
La signatura electrònica és un conjunt de dades que acompanyen o estan associats

a un document digital, per a identificar a la persona signant, de manera inequívoca, i

vetlar perquè un document signat es mantinga fidel a l'original.

# data[].attributes.body
Estudi de l'adaptació de les màquines, mobles i utensilis a la persona que els empra habitualment, per a aconseguir una major comoditat i eficàcia.

# data[].attributes.attachment_link.title
Postura corporal a la feina,  ergonomia i estiraments

# data[].attributes.body
L'ergonomia postural és com la nostra postura ha d'estar per a tindre millor comoditat i al dia de demà no tinguem problemes de salut com a tendinitis

# data[].attributes.body
En google no apareix res sobre el meu, però segur que si aparec perquè algun compte òbriga o canvien perquè e sigut president infantil i hauré aparegut en algun periòdic o alguna cosa