# data[].attributes.attachment_link.title
Skoleelever - Interessante emner kan fremme fritidslæsning

# data[].attributes.body
Eksempel på, at børn svarer på det de bliver spurgt om, hverken mere eller mindre:

Uddrag af interview med Mai Rand Haar, 13 år:

Iben: Når du ikke går i skole, hvad kan du så godt lide at lave i din fritid?
Mai: Øhm, altså jeg går til ridning og så kan jeg også godt lide at være sammen med mine venner.
Iben: Læser du sommetider i din fritid?

Mai: Ja, der læser jeg meget fantasy
Iben: Hvordan kan det være, at det lige præcis er fantasy, du læser?
Mai: Fordi der er lidt mere spænding end i andre bøger, tror jeg.
Iben: Hvad hedder de fantasybøger, du godt kan lide at læse?
Mai: Spirit Animals. Det var en af mine veninder, der fortalte mig, at hun havde læst dem. Og hun synes, de var gode. Derfor begyndte jeg også at læse dem.
Iben: Hvad er det, der gør, at du godt kan lide at læse?
Mai: Jeg bliver rolig af at læse og jeg slapper af. Og så er det også sjovt, fordi man kan sådan lidt fantaserer sig frem til, hvad der sker. Det er spændende.

# data[].attributes.headline
Aaaalt for lang briefing og husk opfølgende spørgsmål - Eva, hold 1, gruppe 2

# data[].attributes.subject
Aaaalt for lang briefing og husk opfølgende spørgsmål - Eva, hold 1, gruppe 2

# data[].attributes.body
Briefing:

E: Jeg skal høre, om det er i orden, at jeg optager vores interview?

A: Ja.

E: Jeg kan lige kort fortælle, hvad det er det drejer sig om. Jeg er ved at skrive en artikel om demokratisering af økonomien, fordi Pelle Dragsted fra Enhedslisten havde en kronik i Information for et par dage siden. Den handler om, hvordan det er farligt for en bæredygtig fremtid have eksponentiel vækst i Danmark. Han ønsker, at vi siger, at nu er vi rige nok som land – så vi skal selvfølgelig have en vækst hvert år, men vi skal blive enige om, hvad der er nok. Det er det min artikel er motiveret af. I den forbindelse er det  interessant også at have en snak med en bevidst og måske bekymret forbruger i forhold til en bæredygtig fremtid. Det er her, du kommer ind i billedet. Så jeg vil gerne stille dig nogle spørgsmål. Det tager kun 10 minutter. Hvis du har lyst til at svare på det?

A: Ja. Jeg forstår ikke helt, hvordan det her med at vækst ikke skal være eksponentiel og ikke i sig selv er et mål – hvordan hænger det sammen med en demokratisering af økonomien? Er det noget, jeg har brug for at forstå for at kunne svare på spørgsmålene?

______________________
Opfølgende spørgsmål:

E: Hvordan tænker du over dit forbrug i din hverdag?

A: Jeg tænker over både hvad jeg køber, men især hvor meget jeg køber. Jeg tror, at jeg før i tiden havde en tanke om, at jeg kan godt blive ved med at købe ligeså meget som jeg gør, hvis jeg bare køber det rigtige. Og det tror jeg nærmest, at jeg faktisk er gået væk fra at tænke. Jeg tænker, at jo mindre jeg kan købe des bedre. I forhold til for eksempel tøj, produkter og mad. Selvom man nogen gange kan finde et eller andet plejeprodukt, som er dyrket på en ansvarlig måde eller er fra et lille mikro-kooperativ, så ville det stadigvæk være bedre ikke at købe det.

Det tror jeg faktisk, at jeg er nået frem til. Før tænkte jeg, at jeg ville hellere støtte og lægge mine penge der og så støtte op om de initiativer, og så kan de på et tidspunkt blive dem, der kan sparke de store spillere af banen. Men det tror jeg ikke rigtig længere på.

E: Hvordan kan det være, at du ikke tror på det længere?

Her skulle interviewpersonen lige til at fortsætte ud af et nyt spor, men jeg nåede at spørge ”hvordan kan det være”. Jeg var glad for, at jeg nåede at reagere, fordi hun herefter kom med nogle essentielle pointer. Jeg kunne tydeligt mærke, at interviewpersonen blev mere engageret i sin tale, fordi jeg stillede et opfølgende spørgsmål og ikke bare stillede de forberedte spørgsmål.

# data[].attributes.headline
Artikel: Marcelle, Rasmus & Anders (Hold 1, Gruppe 4)

# data[].attributes.subject
Artikel: Marcelle, Rasmus & Anders (Hold 1, Gruppe 4)

# data[].attributes.headline
Passage fra interviewudskrift: Marcelle, Rasmus & Anders (Hold 1, Gruppe 4)

# data[].attributes.subject
Passage fra interviewudskrift: Marcelle, Rasmus & Anders (Hold 1, Gruppe 4)

# data[].attributes.body
Det omhandler Snapchat, som er en rigtig populær app og socialt medie her i Danmark. Hvorfor tror du, at Snapchat er så populær?

Jeg tror det er blevet så populært, fordi det er noget, der bare sådan lige kan ske hurtigt. Altså man kan hurtigt komme i kontakt med folk. Og det er hurtigt væk bag efter. Det behøver ikke betyde så meget, for det er alligevel væk efter ti sekunder. Hvor på Facebook, bliver det for evigt. Så jeg tror, det er mere det, med at kunne komme ud med, hvad man tænker og føler, og så bliver det slettet bag efter.

# data[].attributes.body
Viser hvordan det, som erfaringskilden siger, tvinger os til at ændre vinkel på artiklen

# data[].attributes.body
Kontekst: Cirka 20 minutter inde i interviewet vil jeg egentlig gerne have interviewet afsluttet, da jeg har fået nok materiale til at skrive min artikel. Men jeg har svært ved at stoppe min interviewperson. Det resulterer i denne ordveksling, hvor jeg hverken får sagt at interviewet skal slutte, eller spurgt om noget nyt, men faktisk bare kommenterer ukritisk, på det interview-personen fortæller:

K: Ja det er nogle af de helt store spørgsmål, vi er ude i nu…

JS: Ja det er det, der sker, når man har et fundamentalt paradigmeskifte. Et paradigmeskifte er smertefuldt. Udviklingen fra landbrugssamfund til industrisamfund, det var smertefuldt, og fra industrisamfund til servicesamfund. De folk, som mistede deres industri-jobs, mange af dem fik ikke bedre betalte jobs i service branchen, tværtimod, mange af dem fik jobs som var dårligere betalt. Og så er spørgsmålet: kan vi have et paradigmeskifte fra service- til innovationssamfund, hvor folk kan få et bedre skifte end tidligere generationer har haft? Det er spørgsmålet.

K: Du vil simpelthen kalde det et paradigmeskifte, det vi står i lige nu i forhold til den teknologiske udvikling…

IP: Ja, og så er spørgsmålet – i forhold til noget af det, vi ikke har snakket om endnu, som er en anden diskussion: hvad er integration? Fordi vi snakkede om teknologi både på den ene side og på den anden side. Den integration vi er i gang med at få med teknologien… altså, så begynder man at snakker om interfaces med teknologi. Det handler om, hvordan mennesker og robotter spiller sammen på arbejdsmarkedet, det er en robotic-revolution. Forskningen viser, at det faktisk er mere jobskabende, når man begynder at arbejde med robotter, fordi man bliver mere produktiv, man skaber flere jobs og bla bla. Og det andet er: hvor går grænsen mellem den der sammensmeltning? Du har nogen, der siger: vores udvikling har skabt et problem, det handler om hvor hurtigt, vi kan type. Det forhindrer det her samspil mellem os og vores computer, der er mange, som siger, vi skal have en bedre interface… [og han fortsatte et par minutter på den her måde, før jeg fik stoppet ham og sagt tak for interviewet].

Kommentar: Jeg har udvalgt denne del af interviewet, fordi jeg her mister styringen i interviewet – og det tror jeg, jeg kan lære noget af til næste gang, jeg skal interviewe. Jeg har egentlig fået stillet mine spørgsmål og interviewet har udviklet sig til en form for samtale (hvor det nærmest kun er ham der snakker). Jeg burde enten have stillet ham flere spørgsmål, så han kunne uddybe nogen af de pointer han kommer med, som står noget uklart frem i det ovenstående, eller også skulle jeg have stoppet ham og takket for interviewet.

# data[].attributes.headline
Interviewudskrift af Jonas, Galit og Trine, hold 2, gruppe 

# data[].attributes.subject
Interviewudskrift af Jonas, Galit og Trine, hold 2, gruppe 

# data[].attributes.headline
Artikel af Nanna og Kamille, Hold 1, Gruppe 4

# data[].attributes.subject
Artikel af Nanna og Kamille, Hold 1, Gruppe 4

# data[].attributes.headline
Interviewudskrift af Kamille og Nanna, hold 1, gruppe 4

# data[].attributes.subject
Interviewudskrift af Kamille og Nanna, hold 1, gruppe 4

# data[].attributes.body
IW: Jeres projekt, det er anden og tredje klasser der er blevet, forsøget, eller projektet har haft
fokus på. Den anden rapport vi læste, den viste egentlig at i de ældre klasser, der er der endnu
færre børn der læser. Har I et bud på, hvordan den her metode kan overføres til de lidt ældre
elever?
IP: Jeg tror, at for ældre elever, der er det ikke forældrene der skal have det her growth mindset,
der er det mere børnene der skal have det, eller de unge mennesker, der skal have det. Så når de
kommer op i udskolingen, så skal de allerede have indpodet den her måde at tænke på. At min
indsats gør en forskel. Hvis der er et fag jeg ikke klarer mig så godt i, så er det ikke fordi jeg er dum
eller dårlig, eller født dårligt begavet, men jeg kan faktisk, ved at øve mig blive bedre til det. Så
hvor det for de små er vigtigt hvordan forældrene tænker på at færdigheder kan forbedres, så for de
unge mennesker, der er det vigtigt at det er dem selv. Så der er det deres eget mindset, man skal
arbejde med.

# data[].attributes.body
Udvalgt på baggrund af vinklen, men ligeledes hvordan vinklen ændrede sig løbende på grund af interviewets forløb.