# data[].attributes.headline
מפת המטרו החדשה עם אינדקס

# data[].attributes.subject
מפת המטרו החדשה עם אינדקס

# data[].attributes.body
http://metromap.fr/

# data[].attributes.attachment_link.description
We looked at Paris from a different prospective and it inspired us to create this fundamentally new map of Paris metro system, regional trains, and trams

# data[].attributes.headline
תחבורה ציבורית - אתר

# data[].attributes.subject
תחבורה ציבורית - אתר

# data[].attributes.body
https://www.ratp.fr/en

# data[].attributes.attachment_link.title
RATP: Public transport in Paris and île-de-France: metro, RER, bus, tramway

# data[].attributes.attachment_link.description
Public transport in Paris and Île-de-France: itinerary planner; metro, RER and bus maps; information on: traffic, fares, hours, areas…

# data[].attributes.headline
ספא +פינוקים

# data[].attributes.subject
ספא +פינוקים

# data[].attributes.headline
אתר מסעדות כשרות בצרפת (יש גם אפליקציה)

# data[].attributes.subject
אתר מסעדות כשרות בצרפת (יש גם אפליקציה)

# data[].attributes.body
https://www.123cacher.com/

# data[].attributes.attachment_link.title
Kosher restaurants in France | 123cacher, Best Kosher restaurants directory in Paris, Lyon, Marseille

# data[].attributes.attachment_link.description
Online order, table booking, France kosher restaurants guide. Kosher restaurants in France : Paris, Nice, Cannes

# data[].attributes.headline
הבלוג שאמיר המליץ עליו

# data[].attributes.subject
הבלוג שאמיר המליץ עליו

# data[].attributes.body
http://roadrunner.co.il/%D7%9E%D7%A8%D7%AA%D7%95%D7%9F_%D7%A4%D7%A8%D7%99%D7%96

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מרתון פריז

(מאת גלית בירנבוים- נבון)

יום ראשון ה-15/4/2012, כמה חיכיתי ליום הזה.

השעה חמש אחר הצהריים, אני אחרי, יושבת ומעכלת מה היה פה, ועולה צורך חזק ומפתיע לתעד ולשמר את התחושות וההרגשות. בדיעבד, זה יכול לשמש תחקיר לעבר והמלצות לעתיד ( - :

בסוף נובמבר 2011 התקבלה ההחלטה. למרות שהפסקתי לרוץ והתמדתי בחצי השנה האחרונה באכילת בורקסים וסוגי פחמימות ״איכותיות״, עם גבינות "איכותיות" עוד יותר - בכל מיני צורות ודרגות חום... אני רוצה לעשות מרתון נוסף.

1.כי את הראשון לא הצלחתי לעשות כפי שרציתי ( בגלל טעויות שלי ועקשנות שלי... ורק שלי).

אז נכנסנו לנוהל קרב, ולאחר חיפושים בקרב החברים הרצים אחר מאמן אישי, קיבלתי מחברה המלצה על מאמן מדהים, ומשם זה עבר לשלב הביצוע. לדבר עם ניר יגודה (RoadRunner), ומשם לפגוש את המאמן המיועד עומר רותם (נא לזכור את השם). עומר רותם, איש ובן אדם מדהים!!!!

ב- 1/12/2011 התחלנו לעבוד. התחלנו עם פגישה משולשת - ניר, עומר ואני - שישי בבוקר.

הם אחרי אימון...ואני אחרי עלייה של 6-7 ק"ג במשקל....

צללנו לשיחת תחקיר של שעה וחצי על היסטוריית ה"ספורט" שלי. מה עשיתי, בכמה (מי שמכיר אותי יודע שאני אוהבת מספרים), איפה טעיתי, מה היעדים (ניר: "האם הירידה במשקל זה יעד?". גלית: "לא, זה יהיה מוצר נלווה") ועוד נתונים שלשומע הזר ישמעו משעממים להחריד.

לא אכנס לפירוט יתר, אבל משם כבר צללנו לתוכנית אימונים. שישה אימונים בשבוע, בלי וויתורים והנחות.

אני רוצה לרוץ לסוף.... ליום המהמם שעבר עלי היום... כל עוד זה טרי.

המחשבות רבות, לא מסודרות, קופצות מנושא לנושא, כך שאני מניחה, שאני אהיה פחות מסודרת ומאורגנת מהנורמל...

אחרי ארבעה חודשים של אימונים, הגעתי למרתון עם תחושה שאני מוכנה, חזקה ביחס למטרות שהצבתי לעצמי ושגובו על ידי עומר כמובן.

הערה חשובה לגבי המושגים שיכתבו כאן על עצמי - "חזקה" ו"זמן מטרה"... נא לזכור כי הכול יחסי בחיים. כך יעיד בודאי הרץ הקנייתי שהגיע ראשון במרתון פריז, בזמן שיא של 2:05:04...

הגעתי למרתון עם רצון - ליהנות ולעמוד במטרות. כמו גם לבצע ריצה אחראית.

הגעתי למרתון עם רצון לא לאכזב את עומר ואותי. לעמוד בציפיות שלי.

ארבעה חודשי אימונים. ובתוכם הטייפר המטלטל.

ועכשיו, בעצם, השלב בו אני מעכלת את החוויה ( במילים אחרות, חופרת לבעלי היקר חגי, ללא הפסקה, ולנייר, זה שלא יכול למחות או לסרב להכיל).

ביגוד - התלבטות קשה מה ללבוש, וזאת בעקבות התחזית שמשתנה כל שעה. בסופו של דבר הולכת על המלצת עומר, המגובה בתחושת הבטן שלי, חולצה ארוכה דקה. חולצה שליוותה אותי באימונים הארוכים והקרים שהיו בדרך.

מזג האוויר היה קרררר... מעונן עם מעט מאד בצבוצי שמש ועם רוח... ו- 40% סיכוי לגשם ( בפועל לא היה גשם.... כל השאר, לרבות הרוח, אכן היה).

כפפות- לחימום הקצוות. החלטה נבונה. נזרקו כלאחר יד בק״מ השמיני.

התרגשות ודופק - אמנם החלטנו שארוץ ללא שעון דופק (להיות משוחררת), אבל מהיכרותי עם עצמי (ויש לנו פז״מ ביחד...), הדופק היה רגוע בבוקר.

כבר בלובי של המלון נצפתה זרימה של רצים ממדינות שונות, בבגדים ארוכים/ בינוניים/ קצרצרים. איפה הם היו עד עכשיו?

כמויות מטורפות, אנרגיות בשמיים, צבעוני ויפה. הולכים לנקודת הזינוק - יוצאים לרחוב, וכמו נחילי הנמלים בשדה, המתנקזים להם למחילה אחת. מכל הרחובות יוצאים נחילי רצים שצועדים לאזור ההזנקה. והמון

אני צועדת בחברה טובה של כמה ישראלים מקסימים, אותם אני מכירה מזה תקופה ארוכה, ...מאתמול בערב. נכנסים ל"כלוב", על אחת השדרות היפות בעולם. השאנז אליזה. חגי מבחוץ מעודד, תומך, מחזק, מנשק, דואג, מלך שלי....

ובתחושה, עדיין, הדופק רגוע, אני מחכה להזנקה, והמוזיקה (הפלייליסט המדהים שהכנתי) מתחילה לחבר אותי לאווירה.

לוקח זמן מהרגע שהחבר הקנייתי (כן, ההוא ממקודם) מתחיל לרוץ, ועד שגם אנחנו, פשוטי העם, מתחילים לרוץ. בקצב נמוך ב-50% לפחות מהקצב המטורף שלו.

אבל... תכנון הריצה של גיל ושלי שונים, ובי מחלחלת תחושה שאני עושה טעות, ובמרתון אין מקום לטעויות

והאמת, מבחינתי, פה מתחיל המרתון. לאחר ארבעה חודשים של אימונים לבד, אני נשארת לבד עם עצמי, ועולה בי התובנה המדהימה, שזה מה שטוב לי, נכון לעכשיו. להיות עם המחשבות שלי, עם המוסיקה שלי, עם הקצב הפנימי והפיזי שלי. תובנה די מהממת מבחינתי, שאני יכולה וצריכה עכשיו (ממש עכשיו) לסמוך רק על עצמי . וכן, פה מתחיל המרתון שלי .

יוצאים מהיער ושורות המעודדים מתעבות חזרה. מעודדים אותי בשמי הכתוב על החולצה - אלזי גלית... בראבו גלית... איזה כיף ! אני מצדיעה לכבאים שעומדים בצד. מחליקה ״כיף״ עם ילדים שמושיטים ידם. מוחאת כפיים ללהקות אותן עוברת - גם להם מגיע .

את חגי הייתי אמורה לראות בק״מ 9 + 19. אני לא רואה אותו. מסתבר, שהוא ראה אותי בק״מ העשרים. רצתי בצד השני של הכביש. לדבריו, נראיתי במצב רוח טוב ובדיוק הצדעתי לאיזה כבאי, אז הוא היה רגוע, והמשיך לתחנת המפגש הבאה.

השלבים הקשים של המרתון הם לאחר נקודת החצי ( 21 ק״מ) ולאחר מכן, 30... 36 ( הקיר המפורסם) ומשם... עד הסוף. כאן מתחילה העבודה בראש, שממש קשה לי להאמין שעשיתי . אני אומרת לעצמי (במקום להגיד שהשלב הקשה מתחיל עכשיו!), שהשלב המרגש והיפה מתחיל עכשיו. אני אומרת לעצמי שאני בציפייה גדולה לכל המונומנטים שאני עומדת לראות: הבסטיליה (בפעם השנייה), מוזיאון הלובר והגנים שלצידו, והשיא - מעבר לצד האייפל. שם יתחיל חלקו הרביעי של המרתון - יער בולון, שבוקר קודם רונן ואני רצנו בו את ששת הק״מ האחרונים, וטוב שכך עשינו - המשך יבוא.

אני נכנסת רשמית לחלק השלישי של המרתון, אזור הק״מ ה-21. מסתבר שאנחנו נכנסים לכביש צדדי ולמעשה לא רואים את רוב מה שציינתי, אלא נכנסים ויוצאים ממנהרות, חלקן ארוכות משמעותית (כ-800 מטרים) וחלקן קצרות. כאן אני כבר מתחילה לראות מראות שמבאס וקשה לראות. אנשים (גברים ונשים) שעצרו, אנשים שבקושי הולכים, כאלה שנשכבו, או שנראה שנתפס להם שריר. ומי אני לידם? סתם אחת. לא ספורטאית, לא שרירית ומחוטבת ו/ או חסונה כמוהם, לא קל. המחשבות רצות בראש: רוצי, את בעוד אימון, ממש כמו בתל אביב, סבבה לך, תמשיכי, שמרי על הקצב,

והמחשבה שחזרה כמו מנטרה בראש שוב ושוב - לרגע הזה עבדת ארבעה חודשים. את ברגע הזה עכשיו. את במרתון פריז. זה מהמם! זה מדהים! רוצי, את נהנית, תעברי את מי שצריך, אל תתני לזה להשפיע עליך!

ועוד מנטרה שנאמרה שוב ושוב: This is the money time !!!! (גם נחשון שוחט כתב בזמנו שבאנגלית הטקסטים זורמים אחרת).

והריטואל הסיזיפי חוזר על עצמו... כל 5 ק״מ תחנת מים, בחלקן גם תפוזים, בננות, צימוקים וסוכר. מיישמת את הנחיית עומר - ״חוץ ממים, את לא לוקחת כלום״ . אני מגלה שכל תחנה כזאת הופכת לסיכון. למה סיכון ? כי כולם מאטים, וכל האטה מתחילה להיות מורגשת בירכיים. ה"כמעט" עצירה וחזרה לקצב מורגשים ומאתגרים מאד; כי המים נזרקים לרצפה שהופכת לרטובה ומרוצפת בבקבוקים ופקקים שמהווים מכשול; כי הרצפה מלאה קליפות תפוזים. קליפות בננות ושאריות בננות . לאורך הריצה כמעט החלקתי פעמיים (גיוונתי - פעם בננה ופעם תפוז), אך בלמתי את עצמי יפה והמשכתי . בכל תחנה שכזאת אני לוקחת ג׳ל וכמה שלוקים של מים .

ק"מ 25 . כבר קשה. מתחיל להיות מורגש הצורך במים. הצמא נמצא שם. מחכה מאד לאייפל, יודעת שזה צריך להיות הטופ של המונומנטים, המראה הכי מהמם, וגם... חגי אמור להיות שם. איכשהו, לא ראיתי תחנת מים - או שהיא לא ראתה אותי, או שאני פספסתי אותה. ואני צמאה. הבטן קצת מוחה ( בכל זאת, תזונה של ג׳לים זה לא מעשה רגיל אצלי) - ולקחתי ג'ל ואני בלי מים. המוצא האלגנטי: אני מרימה בקבוק מהרצפה ונהנית מהמיםשרץ אחר לא סיים. כן, מה לעשות, הידיעה שכל דבר כזה יכול להיות קריטי להמשך המסע, גורמת לנו לעשות מה שצריך.

ק"מ 28 . אני מאד צמאה, הירכיים מורגשות מאד, תחושה שמשהו שם עומד להיתפס. עוברת מחשבה אולי להאט קצת, אבל אז עומר נכנס למחשבותיי ואומר: תשמרי על הקצב. אם תאטי, לא תחזרי לזה יותר. הרגליים שלי מקשיבות לעומר, והראש מופתע, מעריך ומכבד את מה שקורה לי .

עומדת להגיע לאייפל. כמה חיכיתי לשנייה הזאת, למראה הזה, אבל בפועל, רק המים עוברים לי בראש. להגיע כבר לתחנת מים, להוריד עוד ג׳ל, למרות שממש לא בא לי עוד אחד. ופתאום, האייפל משמאל. וברגע מרוכז אחד, אני מבינה שהאייפל רחוק, שקשה לי, שאני צמאה מאד וכבר כואבת . במקום לבהות שמאלה לאייפל, אני עוקפת ימינה למים. הירכיים כואבות, אני עייפה, הראש מנסה לחשוב ״ מה עכשיו״ ... ושוב. אחרי האטה קלה, הרגליים פותחות חזרה לקצב שהוגדר . חגי מציץ לי פתאום מהקהל וקורא לי, דמעות עולות בעיניים, אני נחנקת מהתרגשות ושמחה. זו זריקת אנרגיה בול במקום .

זהו, הגעת ליער. עוד 10 ק״מ, לזה התאמנת, This is the money time, השלב האחרון והמשמעותי של המרתון מתחיל. למרות שפנינו ליער רגוע עם עצים, בו ראינו בוקר קודם ארנבות וברווזים, ושמענו ציוץ ציפורים, עכשיו יש גם סיכוי לפגוש קירות. המחשבה משתקת .

כאן, אני מגייסת בראש עוד עזרה, קצת כמו חבר טלפוני. כל החברים והמשפחה מתגייסים, אלה שתמכו ועודדו, אלה שחושבים עלי עכשיו, אלה שמחזיקים אצבעות. והשמות והפנים שלהם עולים לי, אני אומרת אותם בראש, ממש עוברת אחד אחד.

בכניסה ליער פוגשת אותנו רוח פנים חזקה וקרה. אני מרגיעה את עצמי: כבר תגיעי לשטח מוכר, עכשיו זה הזמן לתת את הכול. חישוב מהיר של הקילומטראז׳ בחיבור לזמן שמופיע בשעון אומר לי, שאני ממש גבולית, וכאן עולה האיום הגדול . היתה לי מטרה (כן, חוץ מליהנות) לרדת מהארבע שעות. כן, אני יודעת, זה טיפשי אבל זה שם, ואני לא יכולה להתעלם מזה . המשמעות היא שצריך להגביר. להגביר ?!?! הרי זה מה שעומר אמר - בק״מ 37 תראי מה מצבך, אם אפשר להגביר, אז להגביר, וגם את זה לעשות בעדינות .

ק"מ 35 . אני כבר ב-35. הגוף ממש לא רוצה ג׳ל, אבל מקבל בלי ברירה. אני ממש כמהה למים, ממש! הכול עייף. הערה לקורא הסבלני והמותש מקריאה: אם נדמה שיש פה ריטואל סיזיפי שחוזר של כל 5 ק״מ עם מים וג׳ל, אז כן. זו המציאות, והיא מעייפת, והיא בלתי נמנעת, והיא קריטית.

מבחינת הסביבה שלי בשלב זה בריצה (כן, גם זה מאד משפיע מאד על הלך הרוח שלי), הנחיל סביבי רץ כמעט באותו קצב. יש כאלה, שנראה שהם בריצת חימום או שחרור קלילה, יש את אלה שמתחילים להוריד מהירות, והכי כואב, אלה שנעצרים, עומדים, הולכים, נשכבים, מתיישבים ונמתחים. והקהל מדהים, מעודד, מוחא כפיים, קורא בשמות הרצים, ומנסה, וגם מצליח מאד, להחדיר ברצים אנרגיות . אני שומרת על הקצב הקבוע והראש מעבד את כל המחשבות והמצב .

ק״מ 38. אני מבינה שזמן היעד עומד לחמוק ממני. אחרי כל זה...

למרות העייפות ברגליים, למרות הפחד שהגוף ייעצר, למרות הסיכוי לפגוש בקיר באמצע היער, הרצון לנצח את המטרה כנראה חזק יותר. הרגליים מגבירות, ואני מזגזגת וחולפת על פני לא מעט רצים, ממריאה לי בצורה מופלאה ולא מובנת לי, מופתעת מעצמי. מופתעת מאד.

ובלב המנטרה: This is the money time!!! This is the money time!!

ק״מ 40 . כן הריטואל הקבוע- עוד ג׳ל. חייבים. אחרון! אחרון! עוד קצת מים.

אומרת לעצמי: "עוד שני ק״מ וקצת. יאללה", ואני ממשיכה להגביר. אני אומרת לעצמי שאין כוחות, אבל משהו גורם לי להאיץ.

ק"מ 41. ממשיכה ללחוץ ולהגביר את המהירות, והנה, אני מזהה את הסיבוב, אותו סיבוב שמוביל לק״מ ה- 42, ואחריו יש עוד 195 מטר לקו הגמר.

הערת ביניים: זה בדיוק הרגע בו אני מעריכה את סיבוב ההיכרות עם הקילומטרים האחרונים שבוצע יום לפני.

אני על קו ה- 42. השעון מראה שאני מפספסת בשניות את המטרה, וכמו בתוך חלום, כי ממש כבר לא הייתי בסרט הזה שקרה שם, אני מגבירה לקצב מטורף ל- 200 המטרים האחרונים. ופתאום זה שם. זהו. נגמר!

אני רואה רצים עומדים, ואני איתם. סיימנו את המסלול. אני לא יודעת אם עשיתי את זה או לא, אבל אני יכולה לא לרוץ. סיימתי את מרתון פריז

התרגשות גדולה מאד, העיניים מוצפות בדמעות, אני הולכת יחד עם הנחיל שמסביבי. מתקדמת בנחיל העצום הזה, מחכה לראות את הראש של חגי מבצבץ לו מבין הקהל הרחוק, ומרגישה שרק בחיבוק איתו אני אוכל להתפרק ולהוציא הכול.

ופה העייפות נופלת עלי. הרגליים מוחות על העצירה. הקור והרוח, שכפי הנראה היו שם לאורך הדרך ולא הורגשו, פתאום מורגשים מאד. והנחיל מתקדם לו באיטיות מוגזמת. מימין מגישים חולצה, משמאל מדליה, ועוד מישהו מחלק שכמיית ניילון כחולה לבודד קצת מהקור (כאילו שאפשר) שפתאום כל כך מורגש. אנחנו ממשיכים לצעוד, עשרות אלפי רצים שכבר הולכים, בנחיל של שכמיות כחולות. מימין קופסאות בננות, תפוזים, מים. ואני רוצה רק מים.

ולאט לאט הנחיל משתחרר, ומרחוק אני רואה את חגי מחפש אותי, והאנרגיות חוזרות לגוף כמו בקסם מטורף, וההתרגשות בשמיים. זהו. נגמר. היה מדהים.

וחגי היקר, שמכיר אותי כל כך טוב, מדווח על הסמס שקיבל מהמרתון עם תוצאת הסיום - 3:59:55, ושעמדתי ביעד. שניות בודדות הפרידו בין השגת היעד לפספוס. איזה כיף!

חייבת להתוודות. יש את אלה שאומרים: "לא חשובה התוצאה. חשובה הדרך", אבל אני מצטערת - זו אני. התוצאה מאד חשובה לי. יש לי מטרות ואני רוצה להשיג אותן., אבל אם כבר מדברים על דרך, אז היו לי שתי דרכים:

דרך אחת - האימונים. סיפור ארוך בפני עצמו.

דרך נוספת - הקרב. המרתון. מצטערת אם זה ישמע מוזר, אבל אני מאד גאה בעצמי על הדרך האחרונה, על המרתון.

בתור אחת, לא ספורטאית, זה היה קרב. קרב לא פשוט. קרב בו אני ועצמי התמודדנו בסיטואציה לא פשוטה פיזית ומנטאלית.

היו לא מעט נקודות שבהן הייתי קרובה לשבירה, קרובה להאטה, וברגעים האלה, גם עומר אמר, וגם אני הזכרתי לעצמי, שאני חזקה (מזכירה לקורא היקר שוב. הכול יחסי בחיים(. הזכרתי לעצמי את כל אלה שאוהבים אותי וחושבים עלי עכשיו. הזכרתי לעצמי שזה הרגע לו חיכיתי.

התוצאה של כל כך הרבה אימונים, בשעות לא שעות, בקור החודר של מודיעין, לפני הזריחה, כשכולם ישנים, ואני משייטת לי עם המוזיקה שלי כמעט לבד בחוצות העיר. והתחושה שלי, היא שניצחתי!!!

האם עשיתי הכול נכון? לא יודעת;

האם יכולתי לתת יותר בשלב כזה או אחר? לא יודעת;

האם יכולתי לעשות תוצאה טובה יותר בשתיים או שלוש דקות, או יותר? ממש לא יודעת.

אני חושבת שברגע שהייתי עם עצמי, לקחתי החלטות שהיו טובות ונכונות לי באותו השלב, ועם זה אני שלמה. נהניתי מהדרך, נהניתי מהריצה, מהאתגר. אני שמחה שמראש עומר נתן את כל ההנחיות וענה על כל השאלות, כך שברגע האמת הוא היה שם איתי והתשובות היו איתי.

בגדול, לא ראיתי היכן רצתי ומה היה מסביבי.

הייתי בטוחה שלא רצנו לצד נהר הסיין (למרות שהיה מתוכנן), ועכשיו בתמונות אני רואה שהוא היה שם ממש משמאלי - לאורך דרך לא קצרה.

הייתי בטוחה שאני רצה עם קבוצה נאה של אנשים, ועכשיו בתמונות אני נדהמת מהנחיל המטורף (מטורף!!!) הזה - 43,000 איש רצים מרתון.

אני רוצה לסיים עם כמה תובנות חשובות (לפחות בשבילי)

אין מקום לטעויות. לא במרתון.

יש להיות מוכנים פיזית ומנטאלית.

להיות ערוכים ומוכנים מנטאלית ( כן. אני יודעת שאני חוזרת על עצמי)

צריך ללמוד את המסלול, לדמיין אותו, לתייג אותו בראש.

צריך תמיכה ואהבה, שכרוכים בלא מעט וויתורים מצד המשפחה.

אלו המסקנות שלי, שנובעות ממי שאני ומהיכולות ומהחוויות שלי.

חייבים מאמן טוב, ובמקרה שלי - עומר, שרואה ומרגיש אותי, ממש אותי כבן אדם וכ"רצה". מאמן שקורא ומבין ורגיש,

קורא בין השורות ועושה פרשנות נכונה. עבורי.במקרה שלי, תפקיד המאמן היה גם לדאוג שהגבולות של המותר והאסור יהיו ברורים לי.

יש לי משפחה נהדרת - חגי המדהים, ומיה וטל המדהימות. שלושתם מפרגנים ואוהבים, יודעים מה חשוב לי, מכירים את הרגישויות והחשיבויות, וכמובן המשפחה המורחבת.

יש לי מאמן מהמם. מקצועי ורגיש!

יש לי חברים טובים, שתמכו לאורך כל הדרך, והכוונה היא באמת לאורך כל הדרך, כולל המרתון עצמו, בו הסמסים והמיילים דיווחו לחגי על ההתרגשות והציפייה לעדכון.

אני מודה לכולם על שהייתם חלק בחוויה המדהימה הזו שלי.

ההצלחה שלי היא שלכם.... אז הנה אתם מרתוניסטים.

בשלב זה אני בטיסת אל על בדרכי הביתה עם חגי, והמחשבה היחידה היא להיכנס לפנות בוקר הביתה, לזחול למיטות של מיה וטל ולהתכרבל ביחד.

לקורא/ת היקר/ה. אם קראת עד עכשיו, סחתין עליך. כבוד.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
תחרות טריאתלון

# data[].attributes.attachment_link.title
אימונים ומאמנים לספורט | roadrunner

# data[].attributes.attachment_link.description
(מאת גלית בירנבוים- נבון) יום ראשון ה-15/4/2012, כמה חיכיתי ליום הזה. השעה חמש אחר הצהריים, אני אחרי, יושבת ומעכלת מה היה פה, ועולה צורך חזק ומפתיע לתעד ולשמר את התחושות וההרגשות. בדיעבד, זה יכול לשמש תחקיר לעבר והמלצות לעתיד ( - : בסוף נובמבר 2011 התקבלה ההחלטה.

# data[].attributes.headline
טבלת זמני טיסות קבוצה

# data[].attributes.subject
טבלת זמני טיסות קבוצה

# data[].attributes.body
https://docs.google.com/spreadsheets/d/17xK3W0_rU-pgCGyM7LEAnVbZXSjhc2y5bi42ZJYOJ9o/edit

# data[].attributes.body
https://www.schneiderelectricparismarathon.com/en/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
The Schneider Electric Marathon de Paris 2020 moved to Sunday the 18th October
Read

The Paris Breakfast Run 2020 moved to Saturday the 17th October
Read

The Schneider Electric Marathon de Paris 2020 moved to Sunday the 18th October 2020
Read

# data[].attributes.attachment_link.title
Schneider Electric Marathon de Paris - Accueil

# data[].attributes.attachment_link.description
The Schneider Electric Marathon de Paris 2020 moved to Sunday the 18th October Read The Paris Breakfast Run 2020 moved to Saturday the 17th October Read The Schneider Electric Marathon de Paris 2020 moved to Sunday the 18th October 2020 Read

# data[].attributes.headline
הזמנת מקומות בית חבד

# data[].attributes.subject
הזמנת מקומות בית חבד

# data[].attributes.headline
אתר  תיירות  מומלץ- צרפת

# data[].attributes.subject
אתר  תיירות  מומלץ- צרפת

# data[].attributes.body
https://www.francophilesanonymes.com/

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
צרפת למכורים | פרנקופילים אנונימיים | מגזין תיירות ותרבות צרפת

# data[].attributes.attachment_link.title
צרפת למכורים | פרנקופילים אנונימיים | מגזין תיירות ותרבות צרפת

# data[].attributes.attachment_link.description
נוסעים לפריז? אוהבים את תרבות צרפת? האתר הזה נוצר במיוחד בשבילכם. כאן תמצאו טיפים, אטרקציות בפריז, כתבות על היסטוריה פיקנטית של צרפת ואיך אפשר בלי קולינריה? כל זאת ועוד תמצאו כאן כי אצלנו יש את כל מה שמכורים לצרפת צריכים.

# data[].attributes.headline
אתרי ספא מומלצים

# data[].attributes.subject
אתרי ספא מומלצים

# data[].attributes.body
https://www.doitinparis.com/en/hammam-sauna-chic-paris-24040

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
We like: the impression of going off on a voyage. You can take advantage of visiting thesplendid gardens of the mosque and enjoying a mint tea with pastries in their splendid restaurant.
Mosquée de Paris, 2 bis Place du Puits de l'Ermite, Paris 5th. Open every day from 10am to 9pm. Entrance €20, €13 the 10-minute massage.
Installed under the vaults of Montorgueil in a former 17 th century wine cellar, the first Parisian Nuxe spa has not taken a single wrinkle and has been able to maintain this incredible and chic charm that enabled it to be rewarded many times as " best spa"... In addition to its massages and treatments, this beauty rendezvous also offers single sauna sessions (€35). Ideal for a deluxe purification with dry heat as often as possible.

We like: compiling this detox ritual with half an hour of affusion shower (€60) worthy of a deep massage and scrubbing.
Open Monday to Friday from 10am to 9pm, Saturday from 9h30am to 7:30pm and on Sunday starting at 11am.
We like: the late hours until 11pm during the week to give yourself a boost after a long work day.
Open every day. 7 Rue de Nemours, 75011 Paris Starting at €40 for access to the hammam, sauna and pool.
We like: the other great treatments offered such as reflexology, Tui Na or essential oils wrapping.
Open every day. 83 bis Rue la Fayette, 75009 Paris Starting at €25 for the entrance to the sauna.
Sparkling new, the mythical spa of the Marais has undergone a beauty lifting: 70m² of traditional hammam in a furiously 1001 nights atmosphere with a hot and tepid room, all in a decor filled with niches and arches in sand and terracotta colours! The result is bluffing and cooler than ever, if one judges by the stars who come in incognito to this address and come out with a young girl's complexion.

We like: the wonderful Mediterranean restaurant right next door and the hair salon to come out pimped from head to foot.
Open Sunday to Thursday from 10am to 10pm and on Friday and Saturday until 9pm. 33 Rue des Blancs Manteaux, 75004 Paris €70 for the entrance to the Hammam with scrubbing included.
It's the most secret in Paris. And with reason: only the left side elevator leads to Ladda. Seventh floor, one last door, a few steps to climb. So, the walks are covered with white lime, natural and mineral. A hallway like an alcove leads to the six cabins, the hammam, a living room in cement with lush plants as well as a terrace looking out all over Paris that one can enjoy when the mild weather settles in. Total luxury.

We like: booking the customized massages of Ladda (€110), a real healer with golden hands, who realigns energies and treats small issues like no one else.
Open every day from 11am to 8pm. 32 Rue de Paradis, 75010 Paris Starting at €30 for the simple entrance to the hammam.
Aside from its ultra-sophisticated yoga courses and its super Pilates, the most chic gym of Paris, opened by Elodie Garamond, hides in its changing rooms an infra-red sauna with a thousand virtues. Its high added value? It allows to eliminate toxins full blast at 80°. The favourite beauty secret of Japanese gals and Scandinavian top models.

We like: the possibility of using the sauna freely when we reserve a yoga or Pilates course (€32 the course as a one shot / €28 for 10 entrances). Think of bringing your towel.
Open Monday to Sunday. 11 Rue du Perche, 75003 Paris
It's the golden deluxe address all the trendy Parisiennes were dreaming of. A hammam, but even better! Such is the philosophy of its creator, Karima Lasfar. For better description of her slow life " oasis" in Montorgueil, she explains : " When you come out of our venue, there is a great sensation of relaxation doubled with a healthy fatigue. "

We like: the O'Kari 1h offer at €59 comprising a perfect treatment ritual. Eucalyptus steam bath, exfoliation of the body with black soap, natural scrubbing and soaping, shampoo and home-made lemonade.
Monday to Saturday from 10am to 8pm, closed on Sunday. 22 Rue Dussoubs, 75002 Paris.
Starting at €59 for the discovery offer (bath, scrubbing, exfoliation...)

It's the small paradise of Left Bank girls since more than 30 years. Entirely reserved for ladies and without rendezvous, this ultra-chic " bath" in the 6th happens to provide the perfect promise for nice skin after all the holiday excesses... The decor seems straight out of an Oriental dream with a traditional hammam, without forgetting orange blossom soaping and soft clay wrapping.

We like: combining it with honey waxing (there's nothing better for soft skin) and finish at the restaurant with a delicious organic tajine. You will be a real beauty when you come out.
Open every day. 17 Rue Mayet, 75006 Paris Starting at €35 for the hammam entrance.
Temple of beauty dedicated to maritime treatments, the spa of the Thalgo brand happens to be one of the most unusual places offering the greatest change of scenery in the 16th. Aside from the star massages and the signature treatments, this splendid villa shelters a maritime hammam where one has access without paying top euro. Its high added value? Associating the thousand years old benefits of the hammam and the sea: the hot steam of mineral salts and reinvigorating negative ions, the iodine and sea spray atmosphere... At the heart of this magical setting, a basin of fresh water relaxes the legs.

We like: the possibility of infiltrating a furiously deluxe place with a small budget.
Open Monday to Sunday. 8 Avenue Raymond Poincaré, 75016 Paris Starting at €30 for a one hour access to the hammam.
A real pioneer of the trendy hammam, everyone has heard of Sultane de Saba, the cult rendezvous of Parisiennes on the lookout for cocooning at Etienne Marcel, Victor Hugo or Vincennes. Sheherazade, come out of this body!

We like: the waxing option and the nail bar for an ideal beauty and girly moment with the gals.
Scrubbing and hammam offer starting at €55

# data[].attributes.attachment_link.title
Where to go for a good hammam or a chic sauna in Paris?

# data[].attributes.attachment_link.description
No real detox can exist without a good hammam or a real sauna. These rituals as old as the world, 100 % detoxifying, happen to be the best beauty treatments to eliminate post revelry excesses and clean your organism from the inside: liver, complexion, kidneys, blocked back.

# data[].attributes.headline
הדוקטורט של יניב

# data[].attributes.subject
הדוקטורט של יניב

# data[].attributes.attachment_link.title
המדריך המלא הכנה וביצוע ריצה ארוכה

# data[].attributes.headline
מסעדה מומלצת  (רחל)

# data[].attributes.subject
מסעדה מומלצת  (רחל)

# data[].attributes.headline
מסעדה מומלצת (רחל)

# data[].attributes.subject
מסעדה מומלצת (רחל)

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=NiPwRevUgZA

# data[].attributes.attachment_link.title
2021 SCHNEIDER ELECTRIC MARATHON DE PARIS - TRAILER EN