# data[].attributes.headline
Etrusku sarkofāgs ar laulāta pāra figūrām 6. gs. beigas p.m.ē.

# data[].attributes.subject
Etrusku sarkofāgs ar laulāta pāra figūrām 6. gs. beigas p.m.ē.

# data[].attributes.body
Etruskiem raksturīgs darinājums ir sarkofāgs, uz kura attēlotas skulptūras. Skulptūras tika darinātas īpatnēji: ķermeņa augšdaļa bija izveidota pilnīgi, bet sākot no vidukļa neizteikts (saplacināts un izstiepts). Sejās, kā arī lielajās, slīpajās acīs redzams smaids, kas raksturīgs grieķu arhaiskajam laikmetam.

# data[].attributes.body
Romas skulptūras iezīmes: reālisms, konkrētība, zināšanas par sejas izteiksmēm un sejas muskuļiem. Romiešu meistari atkāpās no grieķu tēlnieku tradīcijām un neveidoja ideālas personas attēlus. Individualitāte iet cauri visai romiešu portreta vēsturei, kuras pamatā ir reliģiskās tradīcijas radīt pēcnāves maskas. Helēnijas meistari redzēja cilvēka tipu: sportists, filozofs, komandieris. Romiešu tēlnieki veidoja portretus galīgā naturālisma garā, konkretizēja cilvēka rakstura īpašības, viņa individuālās īpašības.

# data[].attributes.body
Etrusku darināta skulptūra

# data[].attributes.body
Skulptūra uz Pergamona altāra – ko var apskatīt muzejā Berlīnē – ir kaisles un psiholoģiskas drāmas pilna.
(180-160 g.p.m.ē.)

# data[].attributes.body
Etrusku terakotas sarkofāga vāks, kas attēlo vienu Larthia Seianti. 2. gadsimtā pirms mūsu ēras, netālu no Chiusi, Itālija. (Museo Archeologico Etrusco, Florence)

# data[].attributes.headline
Leohards. Belvederas Apollons. 4. gs. p.m.ē.

# data[].attributes.subject
Leohards. Belvederas Apollons. 4. gs. p.m.ē.

# data[].attributes.body
Valdnieka Gudea skulptūra pārsteidz ar anatomiski precīzo cilvēka ķermeņa uzbūves risinājumu. Tā pauž sava dzīvā dubultnieka gara spēku, stingrību un pārliecinātību. Veidota no diorīta (zaļganpelēks iezis).

# data[].attributes.body
6. gs. pēdējā trešdaļā p.m.ē. Atēnās parādījās sarkanfigūru vāzes: figūras atstāja māla krāsā, bet pārējo noklāja ar melnu laku.

# data[].attributes.body
Arhaikas laikmetā nozīmīgākā tēlniecības forma bija kuross, vīrieša kailfigūra. Nebija nozīmes reālistiskam cilvēka attēlojumam; attēloja ideālu. Nenošķīra sekulāro un sakrālo, jo dievi mēdza pieņemt arī cilvēka formu. Galvenie materiāli, no kuriem tika veidotas skulptūras, bija akmens, bronza un ziloņkauls

# data[].attributes.attachment_caption
Attēlā – Romas imperatora Augusta skulptūra (1. gadsimts)

# data[].attributes.body
Augusts no Prima Portas ir romiešu 1. gadsimta Oktaviāna statuja.

# data[].attributes.headline
Arhaikas tēlniecība - Kūross. Ap 530. g. p.m.ē

# data[].attributes.subject
Arhaikas tēlniecība - Kūross. Ap 530. g. p.m.ē

# data[].attributes.body
Tempļos tika veidoti dievu tēli un tempļu frīzes. Tematika: dievi, varoņi, cildeni pilsoņi, atlēti – uzvarētāji, kā arī sižeti no mītiem un eposiem. Tēli vairs nebija sastinguši kā arhaiskajā laikmetā. Tagad tēli tika veidoti izteiksmīgi gan darbībā, gan miera stāvoklī. Mirona diska metējs – „Diskobols” pārliecina par grieķu tēlnieku prasmi atveidot sarežģītas kustības.

# data[].attributes.body
Dievlūdzēju figūriņas tika izgatavotas, lai templī aizvietotu savu īpašnieku un lūgtu dieviem palīdzību viņa vietā. Skulptūriņām raksturīgas lielas acis un kopā saaugušas uzacis.

# data[].attributes.body
Senajā Romā tika izgatavoti reālistiski portreti – cilvēku attēloja tādu, kāds viņš ir dzīvē, neizskaistinot to.Reālistiskā portreta tradīcijas ietekmēja mirušo pēcnāves masku izgatavošana. Tās izgatavoja no vaska, tādējādi tika precīzi atdarināti mirušā cilvēka sejas vaibsti. Mirušo senču portreti tika uzglabāti mājās – cilvēki ticēja, ka senču gari palīdzēs atrisināt dažādas problēmas.

# data[].attributes.headline
Laokoonts un viņa dēli (Romas tēlniecības piemērs)

# data[].attributes.subject
Laokoonts un viņa dēli (Romas tēlniecības piemērs)

# data[].attributes.body
Severāns, Diokletiāns, Konstantīna skulptūra.
Tā ir antīkā skulptūra, kas eksponēta Vatikāna muzejos. Attēlo Trojas priestera Laokoonta un viņa dēlu nāvi, kad tiem uzbrukušas jūras čūskas.
Tika atrakta Romā 1506. gadā, pāvesta Jūlija II laikā, tagad tā atrodas Vatikanāna muzejā

Tīna Šveicere

# data[].attributes.body
Fragments no Aristotela darba par retoriku un poētiku “Poētikas māksla” (grieķu valodā: Περὶ ποιητικῆς), tas ir agrākais dramatisko teoriju un pirmo pastāvošo filozofisko traktātu pārdzīvojušais darbs, lai pievērstos literārajai teorijai. Šajā tekstā Aristotelis piedāvā pārskatu, kas attiecas uz dzeju vai vairāk uz “poētisko mākslu”, kas izriet no termina “dzejnieks”; autors; radītājs, - ποιητής. Aristotelis sadala dzejas mākslu Versijas drāmā (kurā ietilpst komēdija, traģēdija un satīra luga), liriskā dzejā un episkajā. Visiem žanriem ir kopīga mimēze vai dzīves imitācija, bet tie atšķiras trīs veidos, ko Aristotelis apraksta:

Mūzikas ritma, harmonijas, skaitītāju un melodiju atšķirības.

Rakstzīmju labestības atšķirība.

Atšķirība no tā, kā tiek sniegts stāstījums: stāstīšana vai izrunāšana.

# data[].attributes.body
Etrusku celtie tilti un kanāli vēl šodien pārsteidz par augsto celtniecības tehniku. Par to sajūsminājušies arī Senās Romas vēsturnieki.

Etrusku tempļi stipri atšķīrušies no grieķu tempļiem. To celtniecībā izmantoti daudz neizturīgāki materiāli - pamati būvēti no akmens, karkass - no koka, bet sienas - no jēlķieģeļiem. Tie celti uz augstas pamatnes - podiuma, bet uz templi vedušas kāpnes.

# data[].attributes.body
Vienkāršākais un vecākais akmens arhaiskā tempļa veidssastāvēja no nelielas istabas ar nosaukumu "naos" ("dzīvot, dzīvot"), kas bija taisnstūra plāna un atvērta uz austrumiem, pārklāta ar keramikas vai marmora flīzēm. Uz tās fasādes tika novietotas divas kolonnas. Šāda veida tempļi bija paredzēti uztveršanai no vienas fasādes: vēlāk to izmantoja tikai nelielām konstrukcijām, piemēram, kasēm Delfu svētajā pilsētā, kuras godāja visi grieķi.

# data[].attributes.body
Panteons ir templis visiem Senās Romas dieviem (atrodas Romas pilsētā)

• To sāka būvēt arhitekts Markuss Agripa 27. gadā p. m. ē.

• To pārbūvēja arhitekts Damaskas Apolodors 126. gadā m. ē.

• Panteona kupols joprojām ir pasaulē lielākā šāda konstrukcija no betona.

Tīna Šveicere

# data[].attributes.body
Kolizejs - apliecinājums Romas un to valdnieku varenībai. Tā funkcija - amfiteātris. Tajā notika gladiatoru cīņas, cīņas ar mežonīgiem zvēriem, sodu izpilde, mitoloģisku un vēsturisku kauju uzdevumi.

# data[].attributes.attachment_caption
Iegravēts Romas imperatora Adriana likums par brīvajām jeb neapsaimniekotajam zemēm. Romas Impērija, 2. gs.

# data[].attributes.headline
Antīks teksts par tiesībām Romas kultūrā.

# data[].attributes.subject
Antīks teksts par tiesībām Romas kultūrā.

# data[].attributes.body
Hellēnisma perioda un Romas impērijas laika literatūras lielākais sasniegums ir sengrieķu literatūras un kultūras izplatīšana visā Vidusjūras teritorijā un tās ietekme uz Romiešu izcilākajiem autoriem – Horāciju (Quintus Horatius Flaccus), Ovidiju (Publius Ovidius Naso) un Vergiliju (Publius Vergilius Maro).

# data[].attributes.headline
Antīkā teksta fragments par skaistumu (arhaika)

# data[].attributes.subject
Antīkā teksta fragments par skaistumu (arhaika)

# data[].attributes.body
Beauty endures only for as long as it can be seen; goodness, beautiful today, will remain so tomorrow. /Sappho/

# data[].attributes.headline
Mūsdienu autora citāts par Senās Grieķijas arhitektūru.

# data[].attributes.subject
Mūsdienu autora citāts par Senās Grieķijas arhitektūru.

# data[].attributes.body
“GRIEĶIJAS GAISMA IR TIK SPĒCĪGA, KA PAT ĒKAS FASĀDES DZIĻĀKAJĀ ĒNĀ NEKAD NEBŪS REDZAMA PILNĪGA TUMSA. GRIEĶIJĀ PAT ĒNAS IR SPOŽAS."
Yannis Fotiadis.

# data[].attributes.headline
800. g. p.m.ē. -480.g.p.m.ē.       Nozīmīgs arhitektūras piemineklis Arhaikā 

# data[].attributes.subject
800. g. p.m.ē. -480.g.p.m.ē.       Nozīmīgs arhitektūras piemineklis Arhaikā 

# data[].attributes.body
Artemīdas templis bija grieķu templis kas tika veltīts medību un šķīstības dievietei Artemīdai. Tas atradās Efesā, mūsdienu Turcijas pilsētas Selsukas teritorijā. Tempļa būvniecība tika pabeigta aptuveni 550. gadā p.m.ē. Tas bija 110x55 m liels; tempļa arhitekts bija Hersifons. Artemīdas templis ir viens no septiņiem pasaules brīnumiem. 356. gadā p.m.ē. Aleksandra Lielā dzimšanas dienā to nodedzināja Hērostrats. Vēlāk templis tika atjaunots, taču 268. gadā to izpostīja goti. No visām pusēm tas izskatījās līdzīgi. Tam kopumā bija 127 kolonas kuras bija 18 m augstas. Tanī arī bija 15 m augstā dieviete Artemīda kura tika veidota no tīra zelta.

# data[].attributes.body
Fragments no Aristotela darba par dabu “Par rašanos un iznīcību” (“Περὶ γενέσεως καὶ φθορᾶς”). Tāpat kā daudziem Aristotela tekstiem, tā ir gan zinātniska daļa no Aristoteļa bioloģijas, gan filozofiska. Filozofija būtībā ir empīriska; tāpat kā visos Aristoteļa darbos, arī tajos izteiktie secinājumi par nepieredzēto un nenosakāmo balstās uz novērojumiem un reālu pieredzi.

# data[].attributes.attachment_caption
To uzcēla Jaunbabilonijas valdnieks Nebukadnecars savai sievai Amitijai, kas skuma pēc savas dzimtenes. 

# data[].attributes.body
Semiramīdas gaisa dārzi.

# data[].attributes.attachment_caption
 Zikurātam augšā bija templis - dievu mājoklis. Zikurātu krāsoja,sākot no apakšas: melnā –pazeme; sarkanā – zeme; baltā un zilā – debesis.

# data[].attributes.headline
Nozīmīgākā arhitektūra Senās Divupes kultūrā.

# data[].attributes.subject
Nozīmīgākā arhitektūra Senās Divupes kultūrā.

# data[].attributes.body
Ūras zikurāts.  2100. g. p. m. ē. Celts par godu dievam Nannam. Apmēram 60 metru augsts.

# data[].attributes.body
Pirmais nozīmīgais darbs literatūrā. Sarakstīta šumeru ķīļrakstā, precīzs autors nav zināms. Stāsts ir par Ūras karali Gilgamešu, kas ir ārēji ļoti pievilcīgs, stiprs un gudrs. Viņš bija dievišķs gan ārēji, gan iekšēji.