# data[].attributes.body
אני מאוד מסכים עם המשפט הזה ועם מה שהוא אומר מכיוון שאין באמת גבולות על האדמה וזה רק במפה וגם הגבול שלך עובר באמת רק איפה שאתה סיימתה לעבוד ולהשקיע

# data[].attributes.body
אני מתחבר למשפט זה מפני שהוא מראה את החשיבות של עבודה קשה והשקעה ולפי דעתי הוא מתקשר לציונות ומספר על כל הדברים שהיהודים עברו במהלך ההיסטוריה

# data[].attributes.body
אני מאוד התחברתי למשפט כי הוא מדבר על הגבולות שלנו כחברה, מחזק את החקלאות ונותן ייחוס רב לחקלאים, שהם אבני היסוד של המדינה.

המשפט גם מתחבר אליי מכיוון שאני גר ליד הגבול ומסביבי יש חקלאות בכל משום וגם אני חושב שהוא מתחבר לתוכנית מכיוון שהילדים פה נחושים להצליח והם יחרשו כל פיסת מידע כדי להצליח.

# data[].attributes.body
לדעתי המשפט יכול להביע הרבה דברים אני חושב שהוא יכול להגיד שממשיכים עד שמצליחים, לי זה מרגיש מאוד קשור למלחמה שנימשיך להילחם עד הסוף, עד שנחרוש את התלם האחרון ואז ניגמור. המשפט אומר שנמשיח עד שנצליח ולא נעצור עד שזה קורה

# data[].attributes.headline
אלון מאירסון

# data[].attributes.subject
אלון מאירסון

# data[].attributes.body
אני מאוד מתקשר למשפט בזה שהוא אומר שאין באמת גבולים שאי אפשר לעבור ורק אנחנו יכולים לבחור איפה אנחנו מתחילים ועוצרים. זה מלמד אותנו שרק אנחנו יכולים לבחור איפה הגבולות שלנו.

# data[].attributes.body
מאוד התחברתי למשפט. המשפט הזה מדגיש את החשיבות של עבודה והשקעה כדי להשיג מטרות ולהגדיר את הדרך. אני מאמינה שכדי להגיע למטרה שהצבנו לעצמנו, צריך לעבוד קשה. ושאנחנו צריכים לקחת אחריות לחיים שלנו. המשפט קשור לחיים שלי כי זאת בדיוק הסיבה שהגעתי לאודם.

# data[].attributes.body
אני מתחברת מאוד למשפט. כל חיי אני גרה בהתנחלות, אז אני מבינה את המשפט כי הוא בעצם אומר שאם אנחנו נוותר, אז לא יהיה לנו כלום ומישהו אחר יבוא וייקח אתמה ששלנו

# data[].attributes.headline
לדעתי המשפט הזה מייצג 

# data[].attributes.body
לדעתי המשפט הזה מייצג גישה של התקדמות והתפתחות מתמדת בלי לחזור אחורה או להיתקע בעבר. הוא מתחבר לי לחיים כי זה מה שאני שואף אליו, לקחת מכל חוויה את מה שמקדם אותי ולהמשיך הלאה לעבר מטרות חדשות.

# data[].attributes.body
אני מתחברת למשפט בגלל שהוא מאוד מתקשר לחיים שלי,כשניסיתי להתקבל לאודם היה לי מלא קשיים ומכשולים אבל בכל זאת לא ויתרתי והמשכתי כי רציתי להתקבל והמשכתי כמה שאפשר ואפילו מעבר

# data[].attributes.body
לדעתי כוונת המשפט היא שכחלק מהמורשת שלנו ושל ההיסטוריה של העם שלנו, אנחנו נעבוד ונלחם בכל מה שצריך עד קצה גבולות היכולת שלנו, וכל מה שצריך נעשה.

# data[].attributes.headline
כנרת שפאן שגיב

# data[].attributes.subject
כנרת שפאן שגיב

# data[].attributes.body
לדעתי המשפט אומר שכאשר מתחילים משהו עושים את זה עד הסוף ואני מאוד מתחברת למשפט הזה מפני שאני מאמינה שגם אם יש קשיים צריך להתמודד איתם ולהתמיד בשביל להגיע למטרה שלי

# data[].attributes.body
התחברתי למשפט בכך שהרגשתי שהוא מעביר את המסר החשוב, שעבודה קשה משתלמת. בעיניי, אין גבול למה שאתה מסוגל אתה פשוט צריך להתמיד ולהשקיע על מנת לראות שיפור ותוצאות.

# data[].attributes.body
המשפט אומר שגבול הריבונות שלנו יהיה הגבול של שדותנו, כי העם היהודי הוא עם חקלאי. כי אם לא נעבוד את האדמה, והיא תהיה סתם אדמת מדבר אז לא תהיה אכפת לנו; כמו אזורי מדברים שכוחים באפריקה שאף אחד לא שולט בהם. לכן טרומפי אומר שאיפה נעבוד את האדמה, איפה שנעבוד איתה ויהיה אכפת לנו ממנה, שם יעבור גבול מדינתנו ועליו נרצה לשמור.

# data[].attributes.body
המשפט מתקשר אליי מכיוון שאני באה מאיזור חקלאי סמוך גבול, ובמשך כל חיי גדלתי בשדות ובחממות אל מול הגדר.

אני מאמינה שזו הדרך שלנו לפתח חוזקה אל מול הטרור, ולהראות לאויבנו כי אנו פה בכדי להישאר.

יחד עם התבואה והגבורה שלנו, לא נוותר על היבול ועל הבית.

# data[].attributes.headline
לינוי ניסנבאום

# data[].attributes.subject
לינוי ניסנבאום

# data[].attributes.body
המשפט מתקשר לי לחיים כי ההורים שלי, עולים מברית המועצות לשעבר- הגיעו לארץ ולא היה להם הרבה. למרות זאת הם התגברו על מכשולים, לא וויתרו ונלחמו כדי להביא לי ולאחיי את ההזדמנויות הטובות יותר ולהביא אותנו לאיפה שאנחנו היום.

# data[].attributes.headline
עד התלם האחרון

# data[].attributes.subject
עד התלם האחרון

# data[].attributes.body
אני מסכים עם אמרה זאת, מפני שהוא בעצם אומר שאין גבול לכמה גבוה ניתן להגיע. במקרה שלנו זוהי מדינת ישראל, הוא נחוש ליישב את הארץ ולהפריח את השטחים, השממה, להקים יישובים, ולהחזיק את מדינת ישראל איתנה וחזקה. כלומר ברגע שנפסיק לשמור על מדינתנו "חרשנו את התלם האחרון" הרמנו ידיים.

# data[].attributes.body
המשפט מתקשר לחיים שלי מכיוון שהוא אומר בעצם שעד שנרים ידיים בעצמנו רק אז נעצור באמת - וזו פילוסופיה שאני מרגיש שאני לוקח איתי בכל מיני דרכים - בין אם באימונים שלי, לחץ בעבודות מאודם או בכללי לחץ מחברים\ משפחה אני אומר לעצמי שרק אם אני מרים ידיים אז אני עוצר ולא משהו אחר עוצר אותי.

# data[].attributes.headline
המשט מזכיר לי שאין באמ

# data[].attributes.body
המשט מזכיר לי שאין באמת גבול שאותו אי אפשר לעבור יש גבול בו אנחנו מחליטים לעצור.אם יש משהו שנרצה לעשות אנחנו נשאף לעשות אותו בצורה הכי טובה ורק כשנרים ידידם נראה את הסוף אחרת הסוף לא באמת קיים ותמיד נוכל להשתפר.

# data[].attributes.headline
עד התלם האחרון

# data[].attributes.subject
עד התלם האחרון

# data[].attributes.body
"במקום בו תחרוש המחרשה את התלם האחרון שם יעבור גבולנו" י. טרומפלדור

# data[].attributes.attachment_link.description
עד התלם האחרון!

"בין ברושים יורד הערב,
הסתכלי, הצל קרב אלינו,
יחפים נלך בשדות השלף
כי היום, יפתי, עובר".

כמה יפים שדותינו על רקע השקיעה והמילים של יעקב שבתאי.
ותודה לחקלאים שלנו המעבדים את אדמותינו...