# data[].attributes.headline
Войтович Анна

# data[].attributes.subject
Войтович Анна

# data[].attributes.body
"Народе мій, замучений, розбитий, мов паралітик той на роздорожжу…"
У притчі "Мойсей" Франко викладає свій погляд на пророка-вождя народу, який прагне дістати свободу. Відданість своєму народові, усвідомлення його прагнень — риси, якими має бути наділений поводир.
Таким було українство на початку сторіччя: розштампова-не, розділене між кількома державами, після кількох століть панської неволі, воно, не маючи свого ватажка, пророка, не знало, куди і як рухатися. Мойсей присвятив себе служінню народові, та доля проводиря складна й підступна.
Мойсей вiдданий своєму народовi, беззавiтно любить i бореться за його визволення, але на хвилину вiн схибив у своїй вiрi. За це зазнав жорстоко го покарання. Вождь повинен бути цiльною людиною, бути завжди зi своїм народом, вiрити в його сили.
Навiть в часи повної зневiри, коли здавалося, що нiякого просвiту в життi уже не буде, Франко знову й знову ставав до боротьби. Силу йому повертало все те ж почуття любовi до людини i високої вiдповiдальностi перед трудящими, суспiльна праця на їх користь.

# data[].attributes.headline
Мезенцева  Анастасія

# data[].attributes.subject
Мезенцева  Анастасія

# data[].attributes.body
"І подумай собі, що іноді досить одного слова, щоб убити чоловіка, щоб навіки або на довгі літа зробити його нещасливим!"

У новелі І. Франка «Сойчине крило» змальована жіноча доля в новітній інтерпретації. Героїня дуже помилилася у своєму виборі, і це призвело до тяжких моральних та фізичних страждань. Тому вона згадує своє перше чисте й незаплямоване кохання, хапається за нього хоч у листі, як за рятівну соломину. Герой-адресат уособлює боротьбу між байдужим, відстороненим від людських пристрастям «естетом» і «живим чоловіком» з живими почуттями. Його настрої та світогляд змінюються разом із перипетіями в листі; перемагають добро й великодушність. Своїм однокласникам пропоную прочитати новелу "Сойчине крило", адже твір невеликий за обсягом, не має зайвого смислового навантаження, але разом з тим автор дає можливість задуматися над філософським сенсом життя, спираючись на приклад головного героя.

# data[].attributes.headline
Попова Настя  

# data[].attributes.subject
Попова Настя  

# data[].attributes.body
Своїм одноклассникам я раджу прочитати п'єсу "Украдене щастя".   Тему п'єси підказала Франкові народна «Пісня про шандаря», яку письменник досліджував раніше в книжці «Жіноча неволя в руських піснях народних». У п'єсі простежується складний шлях драматургічного перетворення мотивів народної пісні в соціально-психологічну драму. Це і створення
передісторії п'єси, і розгортання характерів дійових осіб, і поява другої сюжетної лінії п'єси — Микола.
«Украдене щастя» ставить і розв'язує важливі суспільно-побутові проблеми. Зосерджуючи увагу на психологічному розкритті образів дійових осіб, Франко переконливо вмотивовує поведінку людей, змальовуючи їх не ізольовано, а в органічному зв'язку з суспільним оточенням. П'єсу слід розглядати як драму соціально-побутових характерів, що стикаються між собою не через особистий, а через суспільно-правовий конфлікт.
Виразний конфлікт «Украденого щастя» зв'язує дійових осіб і визначає їх зіткнення й боротьбу, розвиток дії в цілому зумовлює зовнішній динамізм п'єси. Водночас Франко посилює й внутрішній динамізм драми, зосереджуючи увагу на психологічному стані дійових осіб. Для цього він використовує, зокрема, численні емоційно-психологічні паузи.
Поведінка і вчинки персонажів випливають із логіки обставин і положень, виявляючи загальну тенденцію драми.