# data[].attributes.headline
La biblioteca escolar com a eina d' inclusió.

# data[].attributes.subject
La biblioteca escolar com a eina d' inclusió.

# data[].attributes.body
Inauguració de l’Espai Llamps i Centelles!!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Diumenge passat, 24 d'octubre, coincidint amb el " Dia de les biblioteques " vam aixecar la persiana a l'"Espai Llamps i Centelles", un observatori de la literatura infantil i juvenil que té com a objectiu acompanyar docents, bibliotecaris i altres mediadors de la lectura, compartint experiències i formació.

Es tracta d'un projecte obert i cooperatiu que col·labora amb les manifestacions culturals que tenen el llibre infantil i juvenil com a protagonista, especialment aquelles relacionades amb la ciutat de l'Hospitalet i, més enllà, amb els Països Catalans.

Una de les dèries que sempre hem tingut és imaginar que aquest país nostre és més culte i més lector. Malauradament, això ja ho sabeu, la cultura encara no està prou valorada. Prima la competitivitat, l'economia, i fa tristesa veure com ens estem allunyant dels valors de l'humanisme, d'aquella manera en que alguns autors com Stefan Sweig o Rilke, per exemple, entenien la vida.

En l'acte de presentació vam voler reunir a totes les persones que ho han fet possible i que no es coneixien entre sí. D'alguna manera venia a ser com l'escena final de la pel·lícula "Casablanca" quan Bogart li diu al policia: Louis, presiento que éste es el comienzo de una hermosa amistad.

I així va ser. Vam compartir riures, emocions, música, vermut i aquella "joie de vivre" que fa que valgui la pena estar envoltant de la bona gent. Vaig recordar una frase de Wiesenthal que en certa ocasió em va dir que seguís el meu somni si això és el que volia i també una altra d'en Ricardo Alcántara que afirmava que no ens podem jubilar de ser feliços.

Vaig intentar dir unes paraules raonables i explicar el perquè de tot plegat, com hem arribat a aquest punt i sobretot agrair les complicitats de (per ordre d'aparició):

En Ferran que ens va ajudar a trobar el local, sota la premissa que havia de ser a l'Hospitalet i més concretament al barri de Sant Josep.

L'Albert, el nostre API de capçalera, que va dir que endavant amb la compra i que s'encarregava del parquet, del trasllat i del que calgués.

La Montse i en Carles, llibreters meravellosos que ens van regalar el nom de "Llamps i centelles", ens van assessorar en temes de decoració i ens van fer propostes de millora.

En Raül Castillo que va entendre perfectament la idea i va dissenyar el logo corporatiu tan preciós que llueix a l'entrada.

En Luciano que va trobar temps per fer les reformes durant el mes de juliol. Va pintar, va instal·lar els focus, el parquet, va sanejar els lavabos, va penjar els miralls, etc.

La Laura que ens va ajudar a muntar els mobles d'una coneguda empresa sueca que també està a l'Hospitalet.

La Rafaela, ex-mare de l'escola, que ens ha ajudat a ordenar els llibres, ens ha instal·lat les cortines i ens ha fet mil-i-una indicacions encertades de decoració.

La Carmencita, la millor germana que un pugui tenir i que ens va llençar un repte: Aquí quedaria bé la "alacena bajo la escalera de la família Dursley, la que surt a les pel·lícules de Harry Potter".

En Ricardo amb qui col·laborem en un projecte solidari amb les biblioteques de Colòmbia, gestionant la donació de llibres nous i usats per a biblioteques de Llatinoamèrica. Ho podeu llegir aquí.

La Família Guilera Guerra, més coneguts com la família Potter, que van fer realitat la frase de la Carmencita i d'ells hem aprés que "Las coses fáciles son para cobardes y nosotros no somos cobardes".

El José (Cirol) que va entendre el concepte del lloc i ens va grafitejar les persianes atenent a la consigna "per volar, els ocells tenen ales i els infants tenen llibres".

La Maria Antònia, la Rosa Mari i en Miquel amb qui hem dissenyat un racó dins l'Espai dedicat a la memòria d'un gran lector, l'Àngel García. Agraïm que haguin vingut a la presentació expressament des de Castelló, amb en Foc, el simpàtic gos que sempre està al seu costat.

L'Eric, un ex-alumne de l'escola, i la seva família. Juntament amb el seu pare ens van tocar un parell de peces musicals precioses.

Va ser un matí emotiu i inoblidable. Podeu veure algunes imatges en el següent vídeo:

# data[].attributes.attachment_link.title
Inauguració de l'Espai Llamps i Centelles!!

# data[].attributes.attachment_link.description
Diumenge passat, 24 d'octubre, coincidint amb el "Dia de les biblioteques" vam aixecar la persiana a l'"Espai Llamps i Centelles", un observatori de la literatura infantil i juvenil que té com a objectiu acompanyar docents, bibliotecaris i altres mediadors de la lectura, compartint experiències i formació.

# data[].attributes.body
Tercera temporada de “Llibres per somiar”

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La secció Llibres per somiar, del programa L'ofici d'educar comença nova temporada. I amb aquesta ja en van tres!

El primer llibre que presentarem és una recomanació d'una oient de Tarragona que ens fa arribar algunes de les seves lectures. La Marta Ruiz ens suggereix alguns imprescindibles que llegeix amb les seves filles, la Naia i la Leire, totes tres apassionades de la lectura, compartida o individual.

Es tracta de " El viaje de Shakelton" i podreu seguir els comentaris al primer programa del dia 2 d'octubre.

L 'Elisabet Pedrosa, alma mater de l'ofici d'educar, ha introduït moltes novetats que crec que serà un programa més àgil i divertit.

Al web de Catalunya ràdio podreu trobar tota la informació i escoltar els podcast dels programes emesos fins al dia d'avui.

Al web podeu llegir:
La nova temporada de "L'ofici d'educar" té novetats: l'espai "Les TIC per Educar" amb el periodista Albert Murillo (presentador de "Generació digital" i pare), que cada setmana ens presenta un recurs digital per educar; sentirem també "El manual pràctic anti-bullyng" a càrrec d'Oriol Julià, de l'associació SEER, salut i Educació de l'Emoció i la Salut, píndoles per prevenir la violència a l'aula; i acabarem cada programa amb "La veu de l'experiència" escoltant les opinions de nens i joves dels centres educatius de Catalunya.
Aquesta temporada estrenem també Facebook de l'Ofici d'Educar i obrim un espai per a la vostra participació al voltant de cada monogràfic del programa. Seguim apostant per la reflexió de pares/mares i educadors per contribuir a fer un món millor des de l'educació, amb el punt de partida que tota la vida ens estem educant, i que l'educació viu un procés especialment transformador al qual volem contribuir. Podeu escoltar "L'ofici d'educar" una vegada a la setmana per internet (dimarts a partir de les 19 h) i també els festius intrasetmanals per Catalunya Ràdio (a les 12 del migdia), i els caps de setmana d'estiu.

# data[].attributes.attachment_link.title
Tercera temporada de "Llibres per somiar"

# data[].attributes.attachment_link.description
La secció Llibres per somiar, del programa L'ofici d'educar comença nova temporada. I amb aquesta ja en van tres! El primer llibre que presentarem és una recomanació d'una oient de Tarragona que ens fa arribar algunes de les seves lectures. La Marta Ruiz ens suggereix alguns imprescindibles que llegeix amb les seves filles, la Naia...

# data[].attributes.headline
Panorama del llibre infantil i juvenil a Catalunya (2016-17)

# data[].attributes.subject
Panorama del llibre infantil i juvenil a Catalunya (2016-17)

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Acaba d'aparèixer el quart article de l' Anuari de l'Observatori de Biblioteques, Llibres i Lectura corresponent al volum 5 que recull les opinions del binomi 2016-17.

En aquest cas, en Joan Portell ens presenta el Panorama del llibre infantil i juvenil a Catalunya i val la pena llegir les seves encertades anàlisis sobre el moment actual.

A la introducció hi diu:
El bienni 2016-2017 es caracteritza per la consolidació de la literatura infantil i juvenil (LIJ), i més concretament de la catalana. I diversos elements permeten afirmar-ho: l'augment de pes que té en els balanços comptables de moltes editorials; el naixement de nombrosos segells que augmenten i diversifiquen l'oferta; l'aparició de llibreries especialitzades arreu del territori; la gestació d'associacions d'escriptors, il·lustradors i editors; l'aparició de nous oficis vinculats; l'organització de noves activitats a les biblioteques, etc. La LIJ està, a més, en un clar procés de creixement com a forma d'expressió -especialment l'àlbum il·lustrat- amb lectors que s'hi apropen més com a art que no pas com a element propi de la construcció del petit lector, potser paradigma dels moments de canvi que estem vivint. Tot i això hi ha encara greus mancances, especialment en la baula més dèbil, els lectors, amb falta de títols per a algunes franges d'edats especialment sensibles i amb una presència gairebé nul·la als mitjans de comunicació que queda coberta, en part, per les xarxes i l'entorn digital.
Si voleu llegir l'article sencer o descarregar-lo en format pdf aneu a l'adreça:
https://www.raco.cat/index.php/AnuariObservatori/index

Aquesta entrada s'ha publicat en publicacions i etiquetada amb Anuari de l'Observatori, Catalunya, estudis, literatura infantil i juvenil, recerca. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.

# data[].attributes.attachment_link.title
Panorama del llibre infantil i juvenil a Catalunya (2016-17)

# data[].attributes.attachment_link.description
Acaba d'aparèixer el quart article de l'Anuari de l'Observatori de Biblioteques, Llibres i Lectura corresponent al volum 5 que recull les opinions del binomi 2016-17. En aquest cas, en Joan Portell ens presenta el Panorama del llibre infantil i juvenil a Catalunya i val la pena llegir les seves encertades anàlisis sobre el moment actual....

# data[].attributes.headline
Guia CLER  Literatura Infantil i Juvenil 

# data[].attributes.subject
Guia CLER  Literatura Infantil i Juvenil 

# data[].attributes.body
Proposta de lectura de les biblioteques públiques de les comarques gironines.

# data[].attributes.body
Casa Anita

# data[].attributes.body
Casa Anita

# data[].attributes.body
Joan de Boer

# data[].attributes.attachment_link.description
Dinamització lectora, Animació a la lectura, Narracio oral, Clubs de lectura, Tallers d´escriptura

# data[].attributes.headline
La biblioteca, escenari d’un crim. Activitat per a joves detectius lectors

# data[].attributes.subject
La biblioteca, escenari d’un crim. Activitat per a joves detectius lectors

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A la secció "viure la lectura" de la revista GUIX del mes de juny, la Gisela Ruiz, bibliotecària especialista en infants i joves que, actualment, treballa a la Biblioteca Elisenda de Montcada ens presenta una pràctica molt inspiradora que va realitzar amb un grup de joves a la H amilton Grange Library de Nova York: Hi ha un drac mort a la biblioteca!

Resulta que quan arriben els nois i noies es troben la zona acordonada amb cinta policial perquè la nit anterior hi ha hagut un "accident" i els demanen ajuda per resoldre el cas.

A l'escena del crim hi ha algunes evidències que serviran per intentar esbrinar què ha passat: Un cartell mig cremat on s'avisa del perill de voltar pel poble per la presència del drac, una taca de sang amb roses trencades per damunt, una tros de senyera, un ble de cabells de noia i un tros de tela vermella de la capa de Sant Jordi. Bé, i també dibuixada al terra la silueta d'un drac.

Ja podem imaginar de què va la cosa, no?

Diu la Gisela:

"Un dels objectius que tenim els bibliotecaris és aconseguir que els adolescents facin seva la biblioteca pública i gaudeixin dels recursos que tenen al seu abast i, per això es van reinventar les visites escolars per tal d'aconseguir quatre objectius bàsics:
* Fomentar l'ús de la biblioteca entre els adolescents
* Explicar-los com funciona el catàleg i com poden recuperar la informació
* Descobrir-los obres importants de la literatura infantil i juvenil
* Potenciar el treball en equip
És així com van aparèixer els Detectius-B, unes visites que es basen en la reconstrucció de l'assassinat d'un personatge literari, a la manera d'Agatha Christie i les sèries de detectius actuals"

L'activitat que presenta ( 911: There is a Dead Dragon in the Library) està inspirada en els Detectius-B i es centra en la llegenda de Sant Jordi i la cultura catalana.

AGENT: 911, digui'm?
TESTIMONI: Truquem de la Hamilton Grange Library. Acabem d'arribar i a la Teen Room hem... jo...
AGENT: Senyora, està bé? Expliqui'm, què li passa? En què la puc ajudar?
TESTIMONI: Bé... hi ha molta sang per tot arreu i ens ho hem trobat tot regirat. I hi ha un cos estès a terra. Sembla que està mort.
AGENT: Hi ha un mort a la biblioteca?
TESTIMONI: Sí.
AGENT: Enviem una patrulla immediatament. No toquin res. Fins ara.

Gran article que podeu trobar al número de juny. Si voleu saber més, cliqueu a:
https://www.grao.com/ca/producte/revista-guix-445-juny-18-museu-i-escola-gu445

# data[].attributes.attachment_link.title
La biblioteca, escenari d'un crim. Activitat per a joves detectius lectors

# data[].attributes.attachment_link.description
A la secció "viure la lectura" de la revista GUIX del mes de juny, la Gisela Ruiz, bibliotecària especialista en infants i joves que, actualment, treballa a la Biblioteca Elisenda de Montcada ens presenta una pràctica molt inspiradora que va realitzar amb un grup de joves a la Hamilton Grange Library de Nova York: Hi...

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La Namaka, la revista infantil en català més divertida i salvatge arriba al número 7 i, després de 7.000 exemplars editats, la Helena Ortiz i Sara Molina, responsables del projecte, estan molt contentes i ho volen celebrar regalant llibres als nous subscriptors.

Ara mateix, la Namaka ja arriba a gairebé el 70% de les biblioteques catalanes. Diuen l'Helena i la Sara:
"Estem entusiasmades amb l'acollida. De moment, Namaka és un projecte petit, però la gent ha valorat la qualitat de la publicació i la possibilitat d'oferir als nanos propostes entretingudes de lectura".

Per altra banda, Namaka ha començat a circular per les escoles que ja s'hi han subscrit i sembla que també comença a arribar a les famílies, si fa no fa, com la indestructible Cavall Fort.

El número 7 va de futur, ciència-ficció i altres bogeries, com s'apunta a la portada, obra de la il·lustradora Laufer. A més a més, és una picada d'ullet al cinema i la literatura de
ciència-ficció i als adults, que sempre troben en la Namaka la possibilitat d'establir un diàleg amb els petits lectors que va més enllà de la pròpia revista.

Més informació a:
http://www.revistanamaka.com
http://www.facebook.com/revistanamaka

# data[].attributes.attachment_link.description
La Namaka, la revista infantil en català més divertida i salvatge arriba al número 7 i, després de 7.000 exemplars editats, la Helena Ortiz i Sara Molina, responsables del projecte, estan molt contentes i ho volen celebrar regalant llibres als nous subscriptors. Ara mateix, la Namaka ja arriba a gairebé el 70% de les biblioteques...

# data[].attributes.headline
La guineu i l’aviador, homenatge a El Petit Príncep

# data[].attributes.subject
La guineu i l’aviador, homenatge a El Petit Príncep

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
-Guineu, mira quina meravella, la terra vist des d'aquí dalt.
Ho vaig haver de reconèixer: era una vista extraordinari.
-Per què voleu, els homes, si la natura no us ha donat ales? - vaig preguntar. No ho entenia.
-Per fer realitat un somni -va respondre l'Antoine.
-Ah, és clar -vaig dir jo.

Un dels llibres que més m'ha emocionat dels que he llegit darrerament és " La guineu i l'aviador", formidable tant per la història que explica com pel format generós. Ens l'ofereixen els de l'editorial Joventut per a goig dels amants d'"El Petit Príncep" ara que celebrem els 75 anys de la seva publicació.

El llibre ens explica que un avió de guerra pilotat per un tal Antoine s'estavella a prop d'un bosc i un fragment es clava accidentalment a la pota d'una guineu.
L'aviador es salva i s'encarrega de curar la guineu i llavors comença comença un procés de domesticació mútua. Passen, primer, per un període de desconfiança però al final es fan amics, l'home i l'animal. D'aquesta amistat sorgirà el coneixement del món estrany i diferent de l'altre.
Quan avances en la història hi ha un moment en que la guineu puja a l'avió, quan ja està reparat, i marxa amb l'aviador cap a la base militar on veurà i viurà el desenvolupament de les missions de guerra (la segona Mundial).

Un llibre molt bonic que convida a tocar-lo perquè les il·lustracions són belles i les textures sorprenents fan que tinguis ganes de perdre't en aquest bosc d'arbres entortolligats, per exemple, i sense adonar-te notes com la mà passa per sobre la pell suau i rogenca de la imatge de la guineu, obres el braços com si volessis per sobre dels núvols amb l'aviador i quan descobreixes que l'únic llibre que apareix dibuixat dins del conte és el Walden de Thoreau, amagat al costat d'un paquet de "Gitanes"... llavors et cau la llagrimeta.

L'escena de l'avió que hem copiat al principi es sublim: L'Antoine explicant els seus somnis a una guineu que descobreix sorpresa el món des de dalt.

Un llibre imprescindibles pels seguidors del Petit Príncep (en som molts) i pels que volen aprofundir en la filosofia oculta que s'amaga darrera l'evident malenconia que traspua la història.
La veu narrativa és la de la guineu.
M'ha encantat.

LES DADES:
Títol: La guineu i l'aviador
Autor: Luca Tortolini
Il·lustradora: Anna Forlati
Traductor. Carlos Mayor
Editorial: Joventut
44 pàgines
Barcelona, 2017

Imatges extretes del web d'editorial Joventut. (http://www.editorialjuventud.es/)

El booktrailer:

# data[].attributes.attachment_link.title
La guineu i l'aviador, homenatge a El Petit Príncep

# data[].attributes.attachment_link.description
Guineu, mira quina meravella, la terra vist des d'aquí dalt. Ho vaig haver de reconèixer: era una vista extraordinari. -Per què voleu, els homes, si la natura no us ha donat ales? - vaig preguntar. No ho entenia. -Per fer realitat un somni -va respondre l'Antoine. -Ah, és clar -vaig dir jo.

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
He estat uns dies a Londres i he fet els recorregut típic dels lletraferits: Visita obligada al 84 de Charing Cross Road per recordar la Mark and Co., foto a l'andana 9 ¾ de King Cross, passeig per les sales de la Llibreria Nacional, cervesa a The Ten Bells i, com no? compres a Waterstone. Dels diversos llibres que m'he firat, n'hi ha un que buscava amb ànsia i que he pogut aconseguir. Una meravella anomenada " Here we are" i que no puc estar-me de comentar. És realment magnífic i estem de sort perquè aviat el veurem traduït al català per Andana edicions.
"Here we are" porta un subtítol - Notes for líving on planet earth- que ja ens indica de què va la cosa. L'autor és l' Oliver Jeffers (el de "Perdut i trobat", "l'Increïble nen menjallibres" "Atrapat", la sèrie "els Huguis", etc) i en aquesta ocasió s'ha superat.
El llibre explica com és el lloc on vivim, el nostre planeta i les seves singularitats. A les guardes llegim que és un regal que li va fer al seu fill acabat de néixer. El veiem representat en forma de capoll blau.
El llibre és una introducció al món on vivim tots nosaltres. Comença amb una visió d'astronauta mostrant-nos com és la Terra des de l'espai i després es centra en les coses boniques que hi ha al nostre planeta. A doble pàgina podem veure llocs tranquils i llocs sorollosos, el dia i la nit, el mar i les muntanyes. La pàgina on hi ha les persones és brutal perquè t'hi pots entretenir a veure com som de diferents: un lluitador de sumo, una monja a la seva esquerra, un punk a la seva dreta, dues dones que es casen, la reina, el pianista, l'àvia, el pallasso, la dona amb burka, el cuiner, etc., fins a més de vuitanta personatges singulars i quotidians.

La dedicatòria al seu fill Harland de 2 mesos diu: "Aquestes són les coses que crec que necessites saber". A sota en caràcters petits una cita de J.M. Barrie sobre com he de procurar ser cada dia una mica més amables del que és necessari. I aquesta bondat és la que plana sobre totes les pàgines.

El final, amb tota la gent del món acompanyant el bebè, és espectacular. Quan el tinguem traduït al català en tornarem a parlar perquè el tractament dels colors és una altra història i convé que el tingueu a les mans per fer-vos una idea precisa.

Serà un llibre de referència a les escoles, sens dubte.

De moment, conformem-nos amb el booktrailer oficial:

# data[].attributes.attachment_link.title
Apunts per viure al planeta Terra, segons Jeffers

# data[].attributes.attachment_link.description
He estat uns dies a Londres i he fet els recorregut típic dels lletraferits: Visita obligada al 84 de Charing Cross Road per recordar la Mark and Co., foto a l'andana 9 ¾ de King Cross, passeig per les sales de la Llibreria Nacional, cervesa a The Ten Bells i, com no?

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El jutge Bruno Panatta es va repenjar sobre els colzes i el va observar molt atentament.
-Com et dius?
El nen gairebé no es va atrevir a aixecar els ulls de terra.
-Nou -va respondre amb un fil de veu.
-Disculpa? -l'home el va contemplar sorprès per damunt de les seves ulleres petites i rodones.
-Soc una nou -va repetir, convençut, tot alçant la mirada.
-Em sembla que no m'has entès -va dir el jutge armant-se de paciència-. T'he preguntat qui ets.

Allò que sembla un inici delirant i surrealista, de mica en mica es va transformat en una història que et treu l'alè. " Soc una nou" explica el judici que pateix un nen, l'Omar, i com aconsegueixen enredar al jutge perquè acabi dictaminant al seu favor. La idea es sustenta en una llei molt antiga que diu que tot allò que cau d'un arbre pertany a l'amo del sòl i a partir d'aquí els veïns s'alien per defensar l'Omar perquè no sigui retornar al seu país. La estratègia es basa en considerar que no és un nen, sinó que és una nou. D'aquesta manera, un veí afirma que fa olor de nou, una altra veïna diu que té tacte rugós com les nous, etc.
Novel·la escrita en capítols breus, amb diferents tipografies i que, de mica en mica, et va embolcallant. Alternen els fragments del judici amb els records tristos del nen i les peripècies dels veïns que veuen com els ha canviat la vida. Els capítols finals acaben lligant tots els fils i no queda cap pregunta sense resposta.
La Beatriz Osés que va guanyar el premi Edebé amb aquesta obra és una escriptora molt sensible i que domina les emocions i el gènere poètic a la perfecció. Recordeu "El secreto del oso hormiguero", per exemple, un poemari que vam tenir a la Lliga dels llibres diversos anys.
Una molt bona història que tindrà molt de recorregut, sens dubte. A partir de vuit anys.
M'ha encantat!

Podeu veure un breu reportatge a l'Info K clicant a:
http://www.ccma.cat/tv3/super3/infok/soc-una-nou-premiat-amb-ledebe/video/5724128/

Les dades:
Títol: Soc una nou
Autora: Beatriz Osés
Il·lustrador: Jordi Sempere
Traductora: Elisenda Vergés-Bó
Editorial: Edebé
Col·lecció: Tucà taronja
128 pàgines
Barcelona, 2018

Aquesta entrada s'ha publicat en publicacions i etiquetada amb amistat., amor, Beatriz Osés, edebé, premi, refugiats, solidaritat, Solitud, Tolerància. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.

# data[].attributes.attachment_link.description
El jutge Bruno Panatta es va repenjar sobre els colzes i el va observar molt atentament. -Com et dius? El nen gairebé no es va atrevir a aixecar els ulls de terra. -Nou -va respondre amb un fil de ...

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La revista Íber. Didáctica de las Ciencias Sociales, Geografía e Historia té com a objectiu proporcionar informació útil per a la pràctica docent i per a l'autoformació del professorat. Es publica trimestralment i aquest mes ha sortit el número 91 (ABRIL 18) que hi dedica el seu monogràfic a l 'Àlbum il·lustrat com a eina per a l'aprenentatge de les ciències socials i on comprovem que la idea que l'àlbum il·lustrat TAMBÉ és per a l'Educació Secundària queda palesa.

La Pilar Rivero, com a coordinadora del número, ens fa la presentació a les primeres pàgines on diu:

"El libro-álbum -también conocido como álbum ilustrado- constituye un modo específico de comunicación. Como su nombre indica, este tipo de productos editoriales presentan un protagonismo compartido por el texto y la imagen. En cierta medida, establecen dos niveles complementarios de lectura entre el aparato gráfico y las palabras, aunque muchos autores prefieren entender que se trata de un mensaje diferente que alude a realidades distintas de un mismo proceso de cognición.
La utilización de los álbumes ha sido habitual en los primeros niveles de aprendizaje al considerarse que facilita el acceso a ideas, sensaciones o asociaciones de un modo directo e intuitivo que están presentes en amplios sectores del conocimiento, incluido el ámbito científi co. Por ello la alfabetización visual que potencia el libro-álbum constituye una competencia fundamental en la formación de los estudiantes.
En algunos casos la imagen es en sí el contenido y el texto se limita a proporcionar instrucciones para su utilización -como en el caso del libro juego- o ni siquiera se considera necesario -como ejemplifica el magnífico Emigrantes , de Shaun Tan-, obras a partir de las cuales puede establecerse un tratamiento en el aula de temas conflictivos actuales.
En el caso de las ciencias sociales en general y de la historia en particular, la ilustración favorece la comprensión de ese "país extraño" que es el pasado, cada vez más lejano y ajeno a nuestros alumnos, facilitando la comparación entre el hoy y el ayer en sus aspectos materiales y la creación en el alumnado más joven de una imagen de época, de una identifi cación de la cultura o los períodos históricos con sus elementos de la vida cotidiana más característicos y el establecimiento de manera espontánea de una comparación entre pasado y presente que lleva a reflexionar sobre el cambio y la permanencia.
En función de los formatos y contenidos podremos establecer un tipo u otro de actividad. En la actualidad el libro-álbum ofrece una gran variedad para trabajar las ciencias sociales. Lo más habitual es recurrir a libros informativos cuya temática específi ca sea la historia o el arte. Se trata de obras -generalmente narratives y con un rico aparato ilustrado- que se centran en el desarrollo de un tema concreto para explicarlo a jóvenes de diferentes edades. En ciencias sociales suelen focalizarse en civilizaciones del pasado (egipcios, griegos, romanos, etc.) y en determinados aspectos histórico-culturales característicos de ellas (momias, gladiadores, piratas, mitología clásica, etc.), pero también en biografías, no exentas en su selección del peso de la ética en la historia como disciplina escolar -aunque se puedan tratar de manera crítica determinados aspectos o acciones del personaje seleccionado-, las cuales nos facilitan trabajar con los estudiantes refl exiones relativas a la propia relevancia histórica del personaje protagonista.
Con menor frecuencia se encuentran ejemplos en los que se atiende a la evolución a lo largo del tiempo de un elemento de la vida cotidiana (como una calle o un puerto a través del tiempo), muy útiles para el desarrollo del pensamiento temporal y para trabajar los conceptos de cambio y permanencia.
Especial mención ha de hacerse de las publicaciones que recientemente están lanzando museos y editoriales para facilitar la comprensión del arte, centradas en un museo o en un autor concreto. En estos casos el contenido gráfi co constituye una forma visual de acercamiento a la signifi cación del artista no limitado a la merareproducción de sus obras. Suelen tratar de responder a cuestiones como por qué un determinado artista hace lo que hace y por qué esto lo convierte en algo relevante en la historia, cuál es su aportación y su rasgo propio.
Esta variada tipología de contenidos se refleja en las diferentes propuestas de trabajo que presenta este monográfico, destinadas a animar a hacer uso del libro-álbum en la clase de ciencias sociales (historia, arte, geografía, economía...) desde infantil hasta secundaria y bachillerato, y según una perspectiva crítica y multidisciplinaria.
Este monográfico constituye en realidad una guía de iniciación dirigida al profesorado cuyo objeto es incluir el libro-álbum entre los materiales didácticos fundamentales en la enseñanza-aprendizaje de las ciencias sociales desde infantil a bachillerato. Una educación de la mirada, un aprendizaje por proyectos, un pensamiento crítico, transversalidad y educación en valores son las claves."

L 'index de la primera part de la revista, allà on hi ha el monogràfic, és el següent:
Álbum ilustrado para el aprendizaje de ciencias sociales
Rivero Gracia, M. Pilar

Cómo trabajar con libros-álbum en el aula de historia
Rivero Gracia, M. Pilar / Gil-Díaz Usandizaga, Ignacio

El álbum ilustrado, una herramienta para interpretar la realidad
Centelles Pastor, Jaume

El libro-álbum en la enseñanza del arte actual
Palacios Garrido, Alfredo / Uyá, Nívola

De conquistadores y conquistados
Molina Puche, Sebastián / Ruíz Guerrero, Leonor

La casa, de Innocenti
Lobato Suero, Mª José / Hoster Cabo, Beatriz

"Busca y encuentra" en el libro-álbum de tema histórico
Pelegrín Campo, Julián

Com heu comprovat he tingut la sort de participar en aquest monogràfic. En una posterior entrada us faré cinc cèntims del meu article.

# data[].attributes.attachment_link.description
La revista Íber. Didáctica de las Ciencias Sociales, Geografía e Historia té com a objectiu proporcionar informació útil per a la pràctica docent i per a l'autoformació del professorat. Es publica trimestralment i aquest mes ha sortit el número 91 (ABRIL 18) que hi dedica el seu monogràfic a l'Àlbum il·lustrat com a eina per...

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Al web "comprensión lectora basada en evidencias" , l'autor, Juan Cruz Ripoll explica que és " doctor en Educación, psicopedagogo, maestro y orientador en el Colegio Santa María la Real de Sarriguren (Navarra) y profesor asociado en la Universidad de Navarra. Acreditado como profesor ayudante doctor por la ANECA. " Li falta afegir que és una persona generosa. Tot el que fa, tot el que sap, ho posa a la nostra disposició en aquest magnífic recurs.

És una de les pàgines webs que consulto sovint perquè sempre hi trobo evidències científiques i nombrosos exemples d'accions que ens poden anar bé a les escoles. Molt recomanable. Si teniu ganes d'aprendre molt, podeu començar per l'apartat " mis materiales de intervención". Segur que no us defrauda.
https://clbe.wordpress.com/mis-materiales-de-intervenci on/

Recomano l'impresionant treball sobre inferències. Molt.

Un llibre d'aquest autor que podeu aconseguir al mateix web és:
Enseñar a leer. Cómo hacer lectores competentes.
.

Aquesta entrada s'ha publicat en Presentació i etiquetada amb comprensió lectora, evidències, Inferencias, Juan Cruz Ripoll, lectura. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.

# data[].attributes.attachment_link.description
Al web "comprensión lectora basada en evidencias" , l'autor, Juan Cruz Ripoll explica que és "doctor en Educación, psicopedagogo, maestro y orientador en el Colegio Santa María la Real de Sarriguren (Navarra) y profesor asociado en la Universidad de Navarra. Acreditado como profesor ayudante doctor por la ANECA."

# data[].attributes.body
Ara.cat

# data[].attributes.attachment_link.description
Escriptor i dibuixant reflexionen sobre la versatilitat de la historieta amb un assaig amb vinyetes: el còmic des dins del còmic

# data[].attributes.body
ara.cat

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Per a què serveix el còmic? Esclar que per a res. En el passat, i a gairebé tot Occident, va servir per alfabetitzar els nens quan els nens portaven pantalons curts fins als 13 anys. O per analfabetitzar-los, segons l'escola pedagògica a què pertanyia cadascú. Va servir per a més coses, però aquesta és la que més es recorda.

Avui sembla que cada vegada serveix més per actualitzar nostàlgies infantils i, a través d'aquest mecanisme d'estímul al consum, inspirar franquícies cinematogràfiques i televisives afamades de conceptes i personatges. Actualment, l'èxit d'un còmic es resumeix a ser comprat, no llegit, i no a no ser comprat pels lectors, sinó per les productores.

La pregunta urgent que es repeteix a tots els fòrums és: ¿es pot viure del còmic? Mai es pregunta: ¿es pot viure el còmic? Durant dècades, i encara avui dia, molts autors han viscut del còmic. ¿Potser ha arribat el moment de començar a viure per al còmic?

No m'oposo al fet que es visqui del còmic, però si volem que el còmic segueixi viu hem de dibuixar buscant sempre un horitzó al qual no arribem, no un que van superar els nostres avis. Un horitzó no és una inspiració, i per inspirar-nos no necessitem obres raonables, ni tan sols obres bones, necessitem obres imprevisibles i extraordinàries. Obres amb cor, amb ànima, amb personalitat i amb faltes d'ortografia, com més rotundes i ofensives millor. Existeixen, no en el buit, sinó a la llibreria. Busquin Lo que más me gusta son los monstruos, d' Emil Ferris, i ho podran comprovar. I sense anar més lluny, no es perdin Pulse enter para continuar, d' Ana Galvañ; Gran bola de helado, de Conxita Herrero; Un millón de años, de David Sánchez; VIP, de Felipe Almendros; Estamos todas bien, d' Ana Penyas; Cuidado, que te asesinas, de Lorenzo Montatore; Materia, d' Antonio Hitos, i Conociendo a Jari, de José Jajaja. Entre d'altres. Uns quants llibres amb horitzó, llibres amplis i nítids que, gràcies a Déu, no respecten els que portem tota la vida en això.

Per a què serveix el còmic? No ho sé, però cada dia que en aixecar-nos no tinguem la resposta a aquesta pregunta tindrem una motivació per posar-nos a dibuixar.

# data[].attributes.attachment_link.description
Per a què serveix el còmic? Esclar que per a res. En el passat, i a gairebé tot Occident, va servir per alfabetitzar els nens quan els nens portaven pantalons curts fins als 13 anys. O per analfabetitzar-los, segons l'escola pedagògica a què pertanyia cadascú.

# data[].attributes.headline
9a Escola d’Estiu de Montserrat. Festa, joia i cançó en la Literatura Infantil i Juvenil

# data[].attributes.subject
9a Escola d’Estiu de Montserrat. Festa, joia i cançó en la Literatura Infantil i Juvenil

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ja està oberta la matricula per a l'escola d'Estiu que organitza la Universitat de Vic. Serà del 3 al 5 de juliol i enguany m'han convidat a formar part de la festa. És un honor que només puc agrair de tot cor. Serà un plaer tornar a veure a alguns savis i sàvies amb qui he compartit moments únics com la Glòria Bordons, en Joan Portell, la Carme Rubio, la Vanesa Amat, la Maica Bernal i d'altres amb els quals he coincidit durant la meva vida.
Com en els anteriors edicions es realitzarà a les instal·lacions del Monestir de Montserrat, aïllats del brogit i envoltants d'un entorn físic meravellós i amb la companyia de persones que entenen l'educació com quelcom molt valuós.
Podeu veure totes les dades i el programa si entreu a Formació Contínua de la UVIC o clicant a https://www.uvic.cat/formacio-continua/ca/cursos-i-jornades/educacio-i-societat/escola-destiu-de-literatura-infantil-i-juvenil-festa-joia-i
L'Escola d'Estiu sobre Literatura Infantil i Juvenil està adreçada a persones que, des de l'àmbit de l'ensenyament, la biblioteca infantil, la recerca o la motivació personal, tinguin interès en l'aprofundiment d'aquest tema. Aquesta novena edició se centra en el valor de la transmissió oral de la literatura per a infants i joves i la seva funció cultural i social.

Us passo el programa complert:
Programa
Dimarts 3 de juliol de 2018
9.45- 10.00 h: Lliurament de documentació
10.00-10.30 h: Inauguració de les Jornades
10.30-11.30 h: Les festes del curs de l'any i les formes de la literatura popular. Conferència inaugural a càrrec de Cinto Torrents, professor de la UVic-UCC, especialista en antropologia i cultura popular.
11.30-12.30 h: Visita a l'exposició: Les festes de l'any i les cançons en les obres de la Biblioteca del Monestir de Montserrat. A càrrec de Josep Massot, monjo de Montserrat i director de les Publicacions de l'Abadia de Montserrat.
12.30-13.30 h: Visita comentada al jardí del Monestir de Montserrat. A càrrec de Vicenç Santamaria.
13.30-15.30 h: Dinar lliure
15.30-16.00 h: Fem Escola d'Estiu... Cafè i conversa. Presentació dels participants i justificació del tema de la Novena Escola d'Estiu de Montserrat.
16.00-17.30 h: La glosa a l'escola. A càrrec d' Àlex Carrera i Gemma Pla, mestres responsables del projecte La glosa a l'escola que durant deu anys s'ha dut a terme a l'escola Puig d'Arques de Cassà de la Selva.
Us proposem una introducció en l'art de la cançó improvisada, on la música i el text es donen la mà per encaminar-nos cap a la improvisació oral. Coneixerem la glosa com un mitjà per expressar-nos, com una eina per desenvolupar l'esperit crític, com un vehicle de transformació social que ens arrela amb el passat per transportar-nos al futur.
17.30-18:30 h: La cançó popular i el cicle de la terra. A càrrec d' Arturo Gaya i Jordi Fusté, membres del grup Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries. Sessió teòrica.
La sessió consisteix en una proposta encaminada a la recuperació de l'hàbit de cantar. Es combinaran qüestions teòriques i pràctiques a l'entorn del cicle festiu de la terra i la seua relació amb la cançó popular, el sentit de la festa, el cant en l'àmbit del treball, l'oci i el culte (treballant, xalant i pregant), el poder de la cançó: de la funció social d'ahir a l'activisme d'avui.
18.45-19:30 h: Audició sobre La cançó popular i el cicle de la terra. A càrrec d'Arturo Gaya i Jordi Fusté, membres del grup Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries. Obert al públic.
L'audició, de veu i guitarra, té com a eix principal el sentit de la festa en el cançoner popular. S'interpretaran peces musicals que s'han compartit en celebracions i rituals i que ens poden parlar tant de reivindicacions com de declaracions amoroses. Es tracta de manifestacions de la cultura popular que s'han convertit en la crònica social d'una època.

Dimecres 4 de juliol de 2018
9.30-14.00 h: Ruta artísticoliterària: del monestir a la Santa Cova. A càrrec d' Àngels Rius, bibliotecària de Montserrat, Ramon Pinyol i M. Àngels Verdaguer, responsables de la Càtedra Verdaguer d'Estudis Literaris de la UVic-UCC.
Ruta que ens permetrà gaudir d'un autèntic museu d'art a l'aire lliure, il·lustrat amb poemes de Jacint Verdaguer i comentaris historicoartístics dels monuments que es troben al llarg del trajecte.
14.00-15.30 h: Dinar lliure
15.30-16.00 h: Fem Escola d'Estiu... Cafè i conversa. Presentació de llibres infantils.
16.00-17.30 h: Una mà de contes. Literatura infantil i mitjans audiovisuals. A càrrec de Manuel Barrios, director del programa Una mà de contes de Televisió de Catalunya.
En aquesta sessió es parlarà del projecte Una mà de contes considerant la tria de les obres, el procés creatiu, la part artística i les seves possibilitats didàctiques. Al mateix temps, es farà una reflexió sobre el paper dels mitjans audiovisuals en la formació literària i cultural dels infants i joves.
17.30-18.30 h: Un experiment agosarat. El musical Ombres i Maduixes o com fer arribar el Verdaguer de les cançons populars als joves.
Conversa d' Arnau Tordera, del grup Obeses, amb l'especialista en Literatura Pere Tió sobre com fer viure els clàssics.
18.45-19.30 h: Un tastet d'Ombres i Maduixes. A càrrec d' Arnau Tordera. Obert al públic
Peces basades en textos de Jacint Verdaguer

Dijous 5 de juliol de 2018
9.30-10.45 h: Literatura i emocions a l'escola. Interrogants, reptes i algunes propostes. A càrrec de Vanesa Amat i M. Carme Bernal, professores de Didàctica del Llenguatge i Literatura Infantil de la UVic-UCC.
La literatura de qualitat és necessària per al desenvolupament lingüístic, social i emocional de l'infant. Ara bé, hi ha una tendència a usar la literatura a l'escola per tractar determinats aspectes, en ocasions, de manera reduccionista i banal. Aquesta situació ens porta a plantejar-nos quines obres i quin tipus d'experiències literàries ens ajuden a promoure l'educació emocional, la sensibilitat i l'aprenentatge integral de l'infant.
10.45-11.15 h: Pausa
11.15-12.15 h: Il·lustracions i dibuixos en els llibres infantils i juvenils. Darreres tendències. A càrrec de Montserrat Ginesta, il·lustradora i editora.
Les il·lustracions que trobem en els llibres infantils i juvenils són un llenguatge, una manera d'explicar el món. Aquestes imatges tenen sovint el deure d'agradar els seus lectors; de vegades, estan subjectes a les modes i sempre depenen de l'habilitat dels seus creadors i dels canvis culturals. Parlem, doncs, de dibuixos i d'estils per repensar els llibres il·lustrats.
12.15-14.00 h: Taula rodona:
Com engrescar els joves a trobar el gust per la literatura? Modera: Vanesa Amat, professora de la UVic-UCC. Hi participen: Glòria Bordons, professora de la Universitat de Barcelona i directora de la Fundació Joan Brossa i Joan Portell, pedagog, professor, escriptor i crític literari a la revista Faristol.
L'educació literària ja no és un requisit en la formació integral dels nostres joves? Es considera la literatura una part essencial del creixement cap a la maduresa? En aquesta taula rodona es compartiran reflexions al voltant de la relació entre els joves i la literatura i es debatran qüestions com ara: quines accions es poden dur a terme en l'àmbit educatiu per incidir en la lectura dels joves i fer-los descobrir el plaer de llegir literatura? Quin paper pot tenir el context social, cultural i familiar en els hàbits lectors dels joves?
14.00-16.00 h: Dinar lliure
16.00-17.30 h: Acte d'homenatge al mestre bibliotecari i dinamitzador de la lectura Jaume Centelles.
Trobada amb Jaume Centelles i lectura de textos. Presentació de l'autor a càrrec de Carme Rubio, professora de Literatura Infantil i Juvenil de la UVic-UCC.
17.30-18.00 h: Valoració i cloenda de la Novena Escola d'Estiu.

# data[].attributes.attachment_link.title
9a Escola d'Estiu de Montserrat. Festa, joia i cançó en la Literatura Infantil i Juvenil

# data[].attributes.attachment_link.description
Ja està oberta la matricula per a l'escola d'Estiu que organitza la Universitat de Vic. Serà del 3 al 5 de juliol i enguany m'han convidat a formar part de la festa. És un honor que només puc agrair de tot cor. Serà un plaer tornar a veure a alguns savis i sàvies amb qui...

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Alguns capítols d' "Un regal sense obrir" comencen de manera similar:
"Si un bon dia ets a Copenhaguen..."
"Si un bon dia, cap a dos quarts de quatre de la tarda, passes pel carrer..."
"Si un diumenge de març passes per l'avinguda.."
És fantàstic! Recordeu "Sostiene Pereira"? Només la lectura de les primeres frases de cada capítol ja et fan sentir tan bé que no pots parar de llegir. Vegeu-ne per exemple, el començament del capítol "Un regal de Nadal en ple estiu". Diu:
Si una tarda càlida de maig te'n vas fins a la plaça de Vesterbro, veuràs que la majoria de finestres i balcons de les cases dels voltants són obertes de bat a bat i que, a les terrassetes dels cafès, hi ha tot de gent asseguda d'un humor excel·lent. També veuràs uns quants menuts que, segurament, aquell vespre aniran a dormir una mica més tard del que tocaria, i una nena que camina al costat d'una dona molt guapa amb un vestit elegant i unes sandàlies de taló daurades.
"Un regal sense obrir" és una novel·la que ens recorda a les novel·les d'Astrid Lingren, per les descripcions desgavellades però també per l'optimisme per la vida i per la confiança en les persones.
Al llibre hi ha dues veus narratives, una és la de nena protagonista, la Mona, que viu amb el seu pare, en Jan, un home que ha patit la mort de la dona i ha deixat la feina de carter. L'altra veu és la del narrador que ens va conduint pels mesos posteriors a la pèrdua de la mare de la Mona.
La nena i el seu pare viuen junts en un apartament petit però fan un canvi de pis i van a compartir casa amb la Susanne, una cantant d'una gran orquestra que viatja oferint concerts per tot el món, una persona vital i alegre que els influirà i els oferirà l'impuls necessari per superar les tristors.
Sobre aquests tres personatges avança la història però amb la presència constant del record de la Debbie, la mare de la Mona.
El canvi de barri comportarà conèixer noves amistats que suposaran un repte per a la nena però alhora li oferiran oportunitats de fer amics intel·ligents i optimistes.
"Un regal sense obrir" ens arriba directament al cor. Una bona lectura, molt adequada per compartir a l'aula. Un llibre amb diverses capes que recomanem especialment. Llegiu-lo per a vosaltres, per als vostres fills i alumnes perquè hi trobareu bona literatura, una història bonica i ben narrada.
Està recomanat a partir de deu anys però si es fa una lectura compartida pot anar bé a partir dels vuit.

A la contaportada llegim:
L'autora, la Marianne Verge va néixer el 1976 a Skanderborg, Dinamarca. A més d'escriure, és dissenyadora de moda, una professió que va estudiar a la Reial Acadèmia Danesa de Belles Arts. El 2010 va escriure la seva primera novel·la, Wendys Vidunderlige Verden (El meravellós univers de la Wendy), una obra breu inspirada en part
en els personatges de Peter Pan, la novel·la de James Matthew Barrie.
La il·lustradora, l' Ester García va néixer el 1984 a Càceres. És llicenciada en Belles Arts per la Universitat de Salamanca, on descobreix la il·lustració com a vocació. Des de 2008 resideix i treballa a Madrid com a il·lustradora, encara que quan pot li agrada viatjar fora de la taula i del paper.
Recentment ha estat seleccionada en mostres com la 30a edició de la Mostra Internazionale d'lllustrazione de Sarmede, la IV Edició del Catàleg Iberoamericà d'Il·lustració, la Biennal de Bratislava o The Sharjah Exhibition for Children Books Illustrations.

LES DADES:
Títol: Un regal sense obrir
Autora: Marianne Verge
Il·lustradora: Ester García Cortés
Editorial. Pagès
Col·lecció: Nandibú
148 pàgines
Lleida, 2017

# data[].attributes.attachment_link.description
Alguns capítols d' "Un regal sense obrir" comencen de manera similar: "Si un bon dia ets a Copenhaguen..." "Si un bon dia, cap a dos quarts de quatre de la tarda, passes pel carrer..." "Si un diumenge de març passes per l'avinguda.." És fantàstic! Recordeu "Sostiene Pereira"?

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Torna el Món Llibre, el festival literari per a infants i joves, el Sant Jordi dels infants. Serà aquest cap de setmana, el 14 i 15 d'abril al d'11 a 19.30 h al CCCB · MACBA (Barcelona)

Com sempre, és una cita imprescindible.

A la promo d'enguany diuen:

Encara penses que els llibres s'estan quiets als prestatges? Aquí els llibres són vius, divertits, salten a l'escena o t'esperen als espais de llegir o als de jocs per fer-te sentir en un món de fantasia. A Món Llibre podràs conèixer les autores i els autors dels teus contes preferits, participar en els tallers més creatius, entrar en una biblioteca de somnis i saludar personatges de ficció que han pres vida!: el gos Molsa, el monstre de Frankenstein, l'aneguet lleig, el flautista d'Hamelín... Vine al cor del Raval el cap de setmana del 14 i 15 d'abril i entra en un món d'aventures i emocions.
Món Llibre és una capsa de sorpreses. Obre-la!

Tota la informació al web:
http://lameva.barcelona.cat/monllibre/ca/mon-llibre-2018

Us podeu descarregar el programa complet clicant AQUÍ

Aquesta entrada s'ha publicat en notícies i etiquetada amb CCCB, espectacle, festa, lectura, MACBA, Món Llibre, presentacions, Sant Jordi. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.

# data[].attributes.attachment_link.description
Torna el Món Llibre, el festival literari per a infants i joves, el Sant Jordi dels infants. Serà aquest cap de setmana, el 14 i 15 d'abril al d'11 a 19.30 h al CCCB · MACBA (Barcelona) Com sempre, és una cita imprescindible. A la promo d'enguany diuen: Encara penses que els llibres s'estan quiets...

# data[].attributes.body
Invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Us presentem la tria de novetats recomanades per si us serveix d'orientació de cara a la Diada de Sant Jordi. Con és habitual, hem seleccionat quaranta lectures, deu per a cada cicle. Els criteris són subjectius i cadascú, segons el nivell del grup o de l'infant ha de fer la seva opció. A sota del títol, el nom de l'autor i l'editorial.
També podeu descarregar el tríptic clicant

CICLE INFANTIL
Que veus?
Stéphane Sénegas. Takatuka
La vaca del bric de llet
Sophie Adriansen. Birabiro
Gina i Ton
Antonio Ventura. Kalandraka
El colom no se'n pot anar a dormir tard
Mo Willems. Andana
L'oficina dels objetes perduts
Junko Shibuya. Juventut
El garatge d'en Gus
Leo Timmers. Harperkids
Els tres mussolets
Martin Waddell. Kalandraka
Als gronxadors
Patxi Zubizarreta. Animallibres
¡Que viene el lobo!
Cédric Ramadier. Lóguez
Regreso a casa
Akiko Miyakoshi. Océano

CICLE INICIAL
Per què?
Nikolai Popov. Kalandraka
Jane Goodall. La millor amiga dels ximpanzés
Marcos Muslera. Vegueta
Samuel y la noche interminable
Nono Granero. Edelvives
Herbari
Adrienne Barman. Libros del Zorro Rojo
Profesión: Cocodrilo
Giovanna Zoboli. AH Editora
La asombrosa y verdadera historia de un ratón llamado Pérez
Ana Cristina Herreros Ferreira. Siruela
L'Artur i la Clementina
Adela Turín. Kalandraka
Doctor de Soto
William Steig. Blackie Books
Un gran dia de res
Beatrice Alemagna. Combel
El enamorats del llibre
Frédéric Laurent. Tramuntana

CICLE MITJÀ
La Mia es fa gran
Mònica Peitx. Joventut
Un llibre ple d'errors
Corinna Luyken. Lumen
El carter de l'espai
Guillaume Perreault. Joventut
No t'oblidis de mirar per la finestra
Ester Farran. Salòria
El bosc amagat
AJ Wood. Cruïlla
La guineu i l'aviador
Luca Tortolini. Joventut
El alquimista de la luz
Rocío Martínez. Thule
Sóc una nou
Beatriz Osés. Edebé
Un món propi
Laura Carlin. Libros del zorro rojo
Els germans Tempesta (Princeses Drac)
Pedro Mañas. Cruïlla

CICLE SUPERIOR
Tant de gust... senyor Martí i Pol
Carme Bernal i Carme Rubio. PAM
¿Qué es el punk?
Eric Morse. Flow Press Media
Sachiko. La història d'una supervivent de la bomba de Nagasaki
Caren Stelson. Nandibú
L'escola de la Haru
Flavia Company. Fragmenta
Un regal sense obrir
Marianne Verge. Nandibú
Steve Jobs. Inventor del mañana
Julio Fajardo. Vegueta
Natacha
Luis María Pescetti. Loqueleo
Me llamaba Simbad
Francisco Castro. Algar
El principi de tot
Manuel de Pedrolo. Comanegra
Frank. La increíble historia de una dictadura olvidada
Ximo Abadía. Dibbuks

Aquesta entrada ha esta publicada en Uncategorized. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.

# data[].attributes.attachment_link.description
Us presentem la tria de novetats recomanades per si us serveix d'orientació de cara a la Diada de Sant Jordi. Con és habitual, hem seleccionat quaranta lectures, deu per a cada cicle. Els criteris són subjectius i cadascú, segons el nivell del grup o de l'infant ha de fer la seva opció.

# data[].attributes.headline
	Com cocrear nous usos de la biblioteca escolar?

# data[].attributes.subject
	Com cocrear nous usos de la biblioteca escolar?

# data[].attributes.body
Biblio(r)evolució

# data[].attributes.body
Educación 3.0

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
4 Ciberoteca

Un proyecto de Fundación Bancaja con acceso gratuito a 99.000 textos literarios, científicos y técnicos. Se creó con tres objetivos: facilitar la localización de los contenidos de carácter literario, técnico o científico existentes en la red, contribuir a aumentar el número de dichos contenidos y fomentar la participación de los usuarios -estudiantes, profesores y navegantes en general- en la difusión de la cultura a través de Internet.

6 Educatribu

Hace tan sólo unas semanas que Educatribu empezó a dar sus primeros pasos. Creada por un grupo de profesores jubilados aragoneses de Tecnología, Música y Física y Química, su punto fuerte es que todos aquellos profesores interesados en compartir sus materiales pueden hacerlo para que los contenidos de esta biblioteca vayan creciendo. Los contenidos se clasifican por etapas académicas (Educación Infantil, Primaria, ESO, Bachillerato y Formación Profesional), y también se ha incluido un espacio dedicado a la educación de adultos. Por el momento, los contenidos disponibles no son muchos, aunque la intención de sus creadores es ir alimentando este espacio con sus aportaciones y la del resto de usuarios de la página.

8 Biblioteca Escolar Digital

Perteneciente al CITA (Centro Internacional de Tecnologías Avanzadas), la Biblioteca Escolar Digital es un espacio en el que los docentes tienen la oportunidad de consultar un extenso abanico de opciones. Por ejemplo, cuentan con un área dedicada a informes, investigaciones, reseñas bibliográficas y bibliografías que permiten la consulta de libros relacionados con la educación. Los recursos también son una parte importante de esta biblioteca digital: es posible consultar aplicaciones destinadas a la asignatura de Geografía o la técnica de Stop Motion, vídeos, herramientas para trabajos colaborativos, la creación de webquests, presentaciones en 3D... En esta biblioteca virtual también encontramos una sección de actualidad con noticias y cursos para estar al día de las últimas novedades relacionadas con la enseñanza.

9 Maestroteca

Enlaces a la Biblioteca Nacional, la Biblioteca Digital, el Centro Virtual Cervantes, lecturas dedicadas a las asignaturas de Matemáticas, Plástica y Química, vídeos sobre el aparato respiratorio y circulatorio... son algunas de las posibilidades de esta página web. Además, hay que señalar que, junto a la clásica biblioteca para libros, los docentes tienen a su disposición un directorio de aplicaciones con enlaces a enciclopedias virtuales, diccionarios on line, links para trabajar las competencias básicas...

Tienen cabida lecturas relacionadas con los Idiomas, Física, Química, Matemáticas, Ciencias Sociales, Informática... Este portal, que recoge textos pedagógicos, manuales y libros interés para la comunidad docente, sigue la filosofía de Wikipedia: los usuarios pueden editar estos textos y aportar sus conocimientos, otras referencias bibliográficas...

La última propuesta es la Biblioteca de Literatura Infantil y Juvenil: cuenta con un extenso catálogo de autores españoles e hispanomericanos dedicados a este tipo de literatura e incluye la sección 'Biblioteca de autores', con enlaces a las páginas web de escritores como Jordi Sierra i Fabra o Gloria Fuertes, pudiendo consultar su obra, leer determinados fragmentos... También cuenta con un apartado de materiales didácticos para que los profesores preparen distintos ejercicios alrededor de una serie de obras.

Somos el medio de comunicación líder en innovación educativa, nuevas tecnologías y metodologías, innovación docente, formación y recursos para profesores.

Carmen Rosa Villanueva García

nadhya arias

# data[].attributes.attachment_link.title
15 bibliotecas on line para docentes - EDUCACIÓN 3.0

# data[].attributes.attachment_link.description
Los profesores tienen a su disposición en Internet bibliotecas on line pensadas para sus necesidades. En ellas, además de consultar información referida a libros (algunos de ellos descargables), tienen acceso a recursos y materiales didácticos de apoyo para utilizar en clase.

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Un poema molt conegut comença així:

L'Elionor tenia
catorze anys i tres hores
quan va posar-se a treballar.
Aquestes coses queden
enregistrades a la sang per sempre.
Duia trenes encara
i deia: "sí, senyor" i "bones tardes".

Un altre, encara més conegut, acaba:

Aquesta remor que se sent no és de paraules.
Han prohibit les paraules
perquè no posin en perill
la fràgil immobilitat de l'aire.
Aquesta remor que se sent no és de pensaments.
Han estat prohibits perquè no engendrin
La necessitat de parlar i sobrevingui,
inevitablement, la catàstrofe.

I tanmateix, la remor persisteix

I encara un tercer ben musical que fa:

Mare, si fos mariner,
mariner de bona traça,
me n'iria mar endins
tot sol amb la meva barca;
el vent fóra un crit de goig,
la vela, coloma blanca
el cor, d'un blau com d'encís,
i els ulls, d'un verd d'esperança.

Són només tres exemples de la extraordinària tria que han fet les companyes vigatanes Maica Bernal i Carme Rubio, que continuen descobrint als ulls dels infants i joves d'aquests país els tresors que tenim.

El novè llibre de la sèrie Tant de gust... està dedicat al poeta Miquel Martí i Pol. És un llibre curt però deliciós per la tria tan acurada que han fet com pels comentaris i les observacions de la vida i l'obra del poeta que ens descobreixen o ens recorden aspectes emotius d'un dels més grans creadors dels segle XX a casa nostra, si més no dels més llegits.

Els textos han estat escrits segons el mètode de LECTURA FÀCIL de l'IFLA (Internacional Federation of Library Associations and Institution), adreçats a col·lectius amb dificultats lectores i de comprensió.

M'ha arribat especialment un comentari de les autores quan expliquen que "quan algú viu un esdeveniment especial i vol expressar el seu sentiment íntim, ho fa sovint amb versos d'aquest autor" i és ben cert perquè encara recordo a la mare recitant de memòria un dels seus poemes triat per recordar l'absència del pare.

A la Fundació Martí i Pol podreu trobar versos, entrevistes, fotografies, etc. que us poden ajudar a conèixer encara més aquest autor.

I dins d'aquest web, per exemple, també hi ha una quinzena de poemes musicats.

...que tot és possible!!!

Us passo unes emotives imatges de la presentació que es va fer a Roda de Ter, precisament :

Llibre molt recomanable, com tota la sèrie, per a infants a partir de vuit anys.

LES DADES:
Títol: Tant de gust... senyor Martí i Pol
Autores : M. Carme Bernal i Carme Rubio
Il·lustrador: Jordi Sunyer
Editorial : Publicacions de l'Abadia de Montserrat
Pàgines: 79

Els altres llibres de la sèrie són:

# data[].attributes.attachment_link.description
Un poema molt conegut comença així: L'Elionor tenia catorze anys i tres hores quan va posar-se a treballar. Aquestes coses queden enregistrades a la sang per sempre. Duia trenes encara i deia: "sí, senyor" i "bones tardes". Un altre, encara més conegut, acaba: Aquesta remor que se sent no és de paraules.

# data[].attributes.body
21 de març 2018

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
XTEC - Xarxa Telemàtica Educativa de Catalunya

# data[].attributes.attachment_link.description
La Prova d'Avaluació dels Components Bàsics de l'Aprenentatge de la Lectura, PACBAL, és un instrument que mesura el grau d'èxit amb que un nen progressa en aquelles habilitats crítiques que estan a la base de la lectura primerenca. Les diverses àrees que s'avaluen serveixen per predir si l'alumne serà un lector amb fluïdesa.

# data[].attributes.body
Catorze

# data[].attributes.attachment_link.description
La literatura posseeix la capacitat de transformar-nos d'una manera lenta, dolorosa i irreversible

# data[].attributes.headline
Guia de lectura 'Sense armaris. Una guia diversa'- Febrer 2018

# data[].attributes.subject
Guia de lectura 'Sense armaris. Una guia diversa'- Febrer 2018

# data[].attributes.attachment_link.title
Guia de lectura 'Sense armaris. Una guia diversa'- Febrer 2018

# data[].attributes.attachment_link.description
Guia de lectura elaborada per el Servei de Documentació de Literatura Infantil i Juvenil de la Biblioteca Xavier Benguerel sobre llibre infantil de temàtica LGTBIQ+.

# data[].attributes.headline
BIBLIO(r)EVOLUCIÓ: I si repensem els usos de la biblioteca escolar?

# data[].attributes.subject
BIBLIO(r)EVOLUCIÓ: I si repensem els usos de la biblioteca escolar?

# data[].attributes.body
Fundació J.Bofill

# data[].attributes.attachment_link.title
BIBLIO(r)EVOLUCIÓ: I si repensem els usos de la biblioteca escolar?

# data[].attributes.attachment_link.description
I si repensem els usos i models de la biblioteca escolar? Les possibilitats de la biblioteca escolar són infinites a l'hora de (r)evolucionar les formes d'aprendre i viure l'educació! Des de la Fundació Jaume Bofill @FundacioBofill us proposem un repte!

# data[].attributes.headline
Obriu les portes: Diàleg i respecte entre cultures

# data[].attributes.subject
Obriu les portes: Diàleg i respecte entre cultures

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Sembra Llibres és un segell independent, un projecte cooperatiu arrelat al territori que té la voluntat de publicar en català, des de València. Ara acaben de publicar el seu primer llibre per a infants i ho fan per la porta gran amb un àlbum imprescindible basat en la cançó Obriu les portes de Txango i les il·lustracions de la Gemma Capdevila. Ho celebrem molt.

Veieu-ne el booktrailer promocional:

Obriu les portes és un àlbum il·lustrat magnífic que explica l'aventura de les persones que han de fugir de casa seva per culpa de les guerres i la fam. La publicació arriba en un moment clau perquè sembla com si estiguéssim oblidant la tragèdia terrible que pateixen milers de persones a la Mediterrània i als campaments de refugiats dels països costaners. El drama ha perdut espai en l'agenda mediàtica, els diaris en parlen poc i la notícia ha desaparegut de les portades.

Quan agafes el llibre entre les mans per primera vegada ja perceps que et marcarà, ja intueixes que el que llegiràs et transformarà, et farà pensar i et remourà per dins. D'això es tracta. A la portada (convé obrir-la per admirar-la juntament amb la contraportada) hi ha una família que camina enmig de la nit envers el desconegut, envoltada d'estrelles, unes lletres que conformen constel·lacions imaginàries però que apunten al que després veurem - algunes d'aquest constel·lacions esdevindran cases acollidores- i el predomini del color blau, un blau mediterrani molt potent. Una gran portada. La Gemma Capdevila ha estat capaç de dotar les il·lustracions d'una càrrega poètica i de símbols que potser els infants no acabaran d'entendre però que hi són.

Al web de Sembra llibres llegim que aquestes imatges "haurien d'ajudar a espantar els fantasmes de l'odi i sembrar, amb el diàleg entre diferents generacions, les llavors de la tolerància, el respecte i la diversitat"
El text és la cançó de Txarango però les imatges expliquen una altra història amb diferents lectures o capes. M'ha agradat molt com es resolen les darreres pàgines amb el cantant (el personatge de la portada) arribant a un poble petit i convidant la gent a sumar-se al clam "obriu les portes, obriu fronteres!" i fent una cadena humana interminable que arriba a la darrera imatge espectacular on veiem un parell de mans entrellaçades.

Molt recomanable. L'he entrat a cicle superior però no n'estic segur. L'hauré de presentar als alumnes i veure com reaccionen.
Us deixo unes imatges de la Gemma il·lustrant la cançó "La tendència natural" del disc "Nòmades" de Guillem Roma.

LES DADES
Títol: Obriu les portes
Autors: Txarango
Il·lustradora: Gemma Capdevila
Editorial: Sembra
Pàgines: 56
València, 2017

# data[].attributes.attachment_link.title
Obriu les portes: Diàleg i respecte entre cultures

# data[].attributes.attachment_link.description
Sembra Llibres és un segell independent, un projecte cooperatiu arrelat al territori que té la voluntat de publicar en català, des de València. Ara acaben de publicar el seu primer llibre per a infants i ho fan per la porta gran amb un àlbum imprescindible basat en la cançó Obriu les portes de Txango i...

# data[].attributes.headline
L’Odissea de l’Ollie, una novel·la sobre l’amistat

# data[].attributes.subject
L’Odissea de l’Ollie, una novel·la sobre l’amistat

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Els contes de William Joyce tenen un encant especial perquè els mons que imagina agraden als infants però també als adults. Recordeu, per exemple, Toy Story o El fantàstics llibres voladors del Sr. Morris Lessmore. Ara acabo de llegir L'odissea de l'Ollie i estic content perquè en William Joyce m'ha tornat a emocionar.
L'Odissea de l'Ollie tracta de l'amistat entre un nen, en Billy, i la seva joguina preferida, un nino a qui bateja com a Ollie, diminutiu d'Oliver. L'Ollie és un conill farcit amb un picarol que li fa de cor i amb unes orelles molt llargues; una joguina especial, feta per la mare d'en Billy quan aquest va néixer amb un forat al cor.
En Billy sempre volia estar amb l'Ollie i no se n'anava va mai al llit sense tenir-lo ben abraçat. En Billy normalment estrenyia el cap de l'Ollie contra el seu pit mentre dormia, i l'Ollie escoltava atentament el batec del cor del seu amic.
"No sento cap forat" pensava l'Ollie, "però es clar, tampoc sé quin soroll fa un forat"

L'Ollie és la joguina que dorm amb ell, que escolta i comparteix les seves pors i a qui abraça amb més força i que no deixa ni per anar a escola, ni al supermercat ni al parc . El seu preferit, vaja.
No totes les joguines són bones. Al llibre hi ha en Zozo, que una vegada va ser un feliç pallasso de joguina i que era el rei en un parc d'atraccions on els nens li llençaven unes pilotetes suaus i si el tocaven podien endur-se una joguina a casa seva. Però van arribar temps difícils i l'amo de l'atracció d'en Zozo va canviar, el nou propietari va canviar les boles toves per unes de dures i fortes i el pallasso va quedar malmès pels cops. A més a més, una nena va guanyar la Nina que ell estimava i des d'aquell dia, la missió d'en Zozo ha estat robar totes les joguines favorites de tots els nens perquè puguin sentir el dolor i la pèrdua que va sentir ell.

Amb l'ajuda d'unes altres joguines fetes de material de rebuig i de ferralla, els Cagaferros, empresonen les joguines que roben. Aquest serà el destí de l'Ollie perquè un dia, durant un casament familiar, es arrabassat i portat davant d'en Zozo. Llavors descobrim que el picarol que hi ha dins de l'Ollie havia estat el cor de la Nina.
En Billy s'embarcarà en una èpica "ventura" per trobar la seva joguina preferida. Una "ventura" que serà una autèntica odissea.
Es tracta d'una novel·la sobre el coratge, la pèrdua, els records, el perdó i sobretot l'amistat.
El llibre es llegeix fàcilment. La seva presentació és magnífica (tapa dura, paper de qualitat i il·lustracions generoses) i pot ser un bon regal per als infants a partir de nou anys.

Les primeres pàgines clicant a:
https://data.ecasals.net/pdf/24/9788483435007_L33_24.pdf

Les dades:
L'Odissea de l'Ollie
Autor: William Joyce
Traductora: Aurora Ballester
Editorial: Bambú
Pàgines: 328
Barcelona, 2017

# data[].attributes.attachment_link.title
L'Odissea de l'Ollie, una novel·la sobre l'amistat

# data[].attributes.attachment_link.description
Els contes de William Joyce tenen un encant especial perquè els mons que imagina agraden als infants però també als adults. Recordeu, per exemple, Toy Story o El fantàstics llibres voladors del Sr. Morris Lessmore. Ara acabo de llegir L'odissea de l'Ollie i estic content perquè en William Joyce m'ha tornat a emocionar.

# data[].attributes.body
CLER -Nadal 2017

# data[].attributes.headline
Una nova terra. Una vivència compartida.

# data[].attributes.subject
Una nova terra. Una vivència compartida.

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L' Associació de Mestres Rosa Sensat acaba de publicar la reedició d'aquest llibre clàssic d'en Paco Candel, amb les il·lustracions originals d'en Cesc i la traducció de la Marta Mata.
Es tracta de la primera edició en català d'aquest conte que és va publicar l'any 1971, dins de la col·lecció "Desplegavela" de l'editorial La Galera. El text en castellà és anterior, del 1967. La col·lecció "Desplegavela" es deia així perquè les pàgines del final s'obrien en forma d'acordió. En l'edició que ara s'ha reeditat, aquest detall no hi apareix, imagino que per estalviar costos.
El llibre és un regal per diversos motius.
Primer perquè recupera un text mític i ens recorda la figura d'aquests escriptor tan proper per als qui, com jo, ens hem mogut pels mateixos espais físics. Sovint hi vaig a la Zona Franca on hi viu part de la meva família i on hi ha la magnífica biblioteca que porta el nom d'en Paco Candel. Mentre passejo pel barri i pels carrers on vivia l'autor, el recordo.
També perquè els qui som de l'Hospitalet tenim un deute amb ell des de l'època en que va ser elegit regidor de la ciutat per la llista del PSUC i es va fer càrrec de la regidoria de Cultura. Era l'any 1979.
En tercer lloc perquè la història que explica "Una nova terra" és la història de moltes de les nostres famílies que van arribar a Catalunya els anys 50 i 60 amb les mateixes condicions dels protagonistes del relat. A més, les anècdotes i les situacions que s'expliquen són compartides.
I finalment perquè "Una nova terra" continua essent actual i encara avui hi ha fluxos migratoris que viuen la mateixa circumstància vital.

El relat l'explica un infant i comença quan ell, la germana i la mare reben una carta del pare que va marxar a treballar a una gran ciutat. Agafen el poc que tenen i emprenen un llarg viatge de tres dies en tren fins a la ciutat. Hi van neguitosos perquè no saben què es trobaran.
S'instal·len en una barraca que el pare ha comprat.

El pare pregunta:
-Què us sembla?
-Estupenda! Està molt bé!
La barraca, si fa no fa és com la cova que teníem al poble.
El que jo no sé és d'on sóc, ara. Jo era del meu poble; però ara, d'on sóc?

La narració continua explicant com els infants van a l'escola, com juguen al parcs, com fan nous amics i com van descobrint els espais que els envolten.
El somni de la família és aconseguir un dels pisos que s'estan construint a l'extraradi.
Aquests jardins tenen a la vora unes cases molt, molt altes. Al poble no n'hi havia pas. Aquestes cases es diuen pisos. Uns amics meus hi viuen. Jo hi he pujat. M'agraden els pisos perquè hi ha lloc per a tot. I també perquè es veuen moltes coses i moltes cases de la ciutat des de la finestra.
Al web de l'Associació han penjat un Vimeo amb imatges del conte que podeu veure a continuació:
https://vimeo.com/238939856
Al grup de treball "Passió per la lectura" el comentarem en la propera sessió i valorarem si l'incloem en la tria sobre llibres que parlen de les ciutats. Diria que sí.
Aquest llibre i la resta de títols de la Col·lecció (que comença a fer molta patxoca) els podeu aconseguir entrant a http://rosasensat.org/editorial/ca/colleccions/?colleccio=MARS

LES DADES:
Títol: una nova terra
Autor: Francesc Candel
Il·lustrador: Cesc
Traductora: Marta Mata
Editorial: Associació de Mestres Rosa Sensat
Col·lecció: MARS, 10
Pàgines: 28

# data[].attributes.attachment_link.title
Una nova terra. Una vivència compartida.

# data[].attributes.attachment_link.description
L'Associació de Mestres Rosa Sensat acaba de publicar la reedició d'aquest llibre clàssic d'en Paco Candel, amb les il·lustracions originals d'en Cesc i la traducció de la Marta Mata. Es tracta de la primera edició en català d'aquest conte que és va publicar l'any 1971, dins de la col·lecció "Desplegavela" de l'editorial La Galera.

# data[].attributes.headline
La unió fa la força. Les gallines s’organitzen

# data[].attributes.subject
La unió fa la força. Les gallines s’organitzen

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El galliner està en ebullició i el pànic s'ha apoderat de les gallines blanques. Ha desaparegut un gall, en Marcel, i això amoïna especialment la Noemí, la seva esposa que pensa que ha estat culpa de la mostela. D'altres gallines comenten que han vist la guineu pels voltants. El cert, però, és que ningú no sap que ha passat.
Entre les gallines negres no hi ha cap absència però entre les pèl-roges també es troba a faltar la Glòria, una gallina grossa.
El galliner prepara una reunió d'emergència del Consell de gallines per parlar-ne i s'arriba a la conclusió que cal organitzar-se i sortir a lluitar contra l'enemic, abans no sigui massa tard.
Però les gallines són moltes i sorolloses i l'acord es fa difícil. Després d'algunes tèbies intervencions, les veus més potents es deixen anar i finalment s'aprova la constitució d'un exèrcit.
I aquí comencen els problemes. Com s'organitzen? En batallons? Per colors? Per grandària? Qui anirà al capdavant del nou exèrcit de gallines? Les negres potser, ja que el seu gall té molt de carisma? I per què ha de tenir el comandament un gall i no una gallina?
Després de moltes discussions decideixen anar mesclades.
-Unir-se no és dividir-se, és barrejar-se!- criden.
Finalment estan preparades per lluitar i avancen juntes en la mateixa direcció, amb les mateixes intencions, però amb prou feines han començat la seva marxa que s'aturen en sec...Per què?

La unió fa la força és un àlbum que parla de gallines i de política i ens ofereix algunes idees sobre la solidaritat, la tolerància, la democràcia i la convivència. El seu gran format (25×35 cm) convida a la lectura compartida.
Les il·lustracions de les gallines són fantàstiques i divertides. La manera com està enfocat el punt de vista una mica elevat, deixant la part de dalt lliure i eliminant els decorats ajuda a copsar la idea de multitud però també de la singularitat de determinades gallines.
El text és senzill i el final és divertit. Els adults que llegeixen el conte ja intueixen com acabarà des d'un bon començament però, tot i així, la sorpresa és agradable.
A l'escola és un àlbum que pot donar moltes opcions de conversa sobre el gènere, el poder, la democràcia, les races, etc.
Molt recomanable.
L'autor, en Laurent Cardon, va néixer a França i actualment viu a Brasil. Aquest crec que és el primer llibre d'ell que s'edita en català, encara que ha il·lustrat més de quaranta llibres per a la mainada.

LES DADES:
Títol: La unió fa la força. Una història de gallines
Autor/ il·lustrador: Laurent Cardon
Traductora: Maria Teresa Rivas
Editorial: Tramuntana
Girona, 2017
52 pàgines

# data[].attributes.attachment_link.title
La unió fa la força. Les gallines s'organitzen

# data[].attributes.attachment_link.description
El galliner està en ebullició i el pànic s'ha apoderat de les gallines blanques. Ha desaparegut un gall, en Marcel, i això amoïna especialment la Noemí, la seva esposa que pensa que ha estat culpa de la mostela. D'altres gallines comenten que han vist la guineu pels voltants.

# data[].attributes.attachment_link.description
El Mapa Literari Català (MLC) d'EE és una aplicació web que permet consultar diferents punts de la geografia mundial amb textos de la literatura catalana associats.

# data[].attributes.headline
Textos per llegir i aprendre. Ciències socials

# data[].attributes.subject
Textos per llegir i aprendre. Ciències socials

# data[].attributes.body
IMPULS DE LA LECTURA

# data[].attributes.body
Una plataforma digital dissenyada per promoure la lectura lliure d'obres literàries tant a l'escola com a casa.

# data[].attributes.headline
Sopar literari. Una iniciativa de Tres Quarts per Cinc Quarts i la Xarxa de Biblioteques de L’H

# data[].attributes.subject
Sopar literari. Una iniciativa de Tres Quarts per Cinc Quarts i la Xarxa de Biblioteques de L’H

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A l'Hospitalet hi ha un espai de reflexió que s'anomena L'H ESPAI DE DEBAT. L'impulsen diverses entitats, una de les quals -potser la més activa i potent-és la "Tres Quarts per Cinc Quarts", un grup que es basa en el respecte cap a les opinions i sensibilitats de cadascú i que fomenta accions des de la societat civil. El nom té relació amb la referència que feien servir els antics pagesos per anomenar la distància que es trigava en travessar, amb carro, tot el terme municipal, d'est a oest, de la Riera Blanca a la Remonta, i de sud a nord, de la Marina (actual Zona Franca) a Sant Pere Màrtir: Tres Quarts per Cinc Quarts. Darrerament han entrat a formar part de la Federació Catalana d'Associacions i Clubs Unesco (FCACU), com a Associació Unesco de L'Hospitalet, cosa que mostra el seu compromís.
Des de fa cinc anys, a més, s'hi ha afegit el servei de Biblioteques de la ciutat potenciant les tertúlies al voltant de la lectura. També hi col·labora la llibreria Perutxo i tenen el recolzament del Casino del centre que ofereix el seu espai.
Per un dels espais de debat, l'anomenat "Tertúlies literàries" hi han passat escriptors i escriptores de prestigi com la Sílvia Soler, en Rafel Nadal, la Care Santos, en Xavier Bosch, en Pep Coll, la Laura Borràs, en Vicenç Villatoro, l'Almudena Grandes, etc. i altres no tant coneguts però amb obres interessants.
Aquest proper divendres està dedicat a la literatura infantil i juvenil i han tingut la generositat de convidar-me, cosa que agraeixo moltíssim perquè a molts d'ells els conec de sempre, de quan fa gairebé quaranta anys ens trobàvem al centre d'estudis de la ciutat un grup que ens vam batejar com a " Sopa de lletres" i que estava format per persones del món de les biblioteques, un llibreter i alguns mestres. Recordo amb molt de sentiment aquells migdies compartint idees i projectes. Recordo a la Nelly, a l'Anna Riera, al Joan Font, a la Laura i al José Luís, a la Núria Vila, a la Dolors, al Cristóbal Urbano, etc., persones increïbles que han fet de l'Hospitalet un referent dins del món de la lectura i les biblioteques.
Agraeixo també les paraules tan generoses que m'han dedicat a la presentació: (http://lhespaidebat.com/sopar-literari-amb-jaume-centelles-divendres-17-de-novembre/)

Si voleu venir, us passo les dades.
El sopar tindrà lloc al Casino del Centre (C/ d'Enric Prat de la Riba, 337-339), el divendres 17 de novembre de 2017 a les 20:30h.
Preu del sopar: 22 € (Socis de Tres Quarts per Cinc Quarts, 20 €).
Caldrà fer la reserva abans del dia 15 de novembre, enviant un correu electrònic a espaidebat@gmail.com o bé trucant al telèfon 93 338 89 25.
I si voleu veure en què consisteixen els sopars literaris, us passo un vídeo de L'H DIGITAL que es va gravar el mes de febrer amb motiu del 5è aniversari Sopars Literaris de l'Espai de Lletres. Cliqueu a:
http://lhdigital.cat/web/digital-h/televisio/veure-video/-/journal_content/56_INSTANCE_ZrP3/11023/11185671

# data[].attributes.attachment_link.title
Sopar literari. Una iniciativa de Tres Quarts per Cinc Quarts i la Xarxa de Biblioteques de L'H

# data[].attributes.attachment_link.description
A l'Hospitalet hi ha un espai de reflexió que s'anomena L'H ESPAI DE DEBAT. L'impulsen diverses entitats, una de les quals -potser la més activa i potent-és la "Tres Quarts per Cinc Quarts", un grup que es basa en el respecte cap a les opinions i sensibilitats de cadascú i que fomenta accions des de...

# data[].attributes.body
Fundació Bofill

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Acte de presentació de la Crida BIBLIO(r)EVOLUCIÓ, una iniciativa que busca centres educatius que desitgin crear col·lectivament nous usos i models per a la seva biblioteca escolar.

Data: dijous 9 de novembre de 18.00 h a 20.00 h

Lloc: Recinte Modernista de Sant Pau / Sala Pau Gil (C. Sant Antoni Maria Claret, 167. Barcelona)

Accés lliure i gratuït. També podreu seguir l'acte per streaming a través del web de la Fundació Jaume Bofill. Igualment es podrà seguir en directe via Twitter @FundacioBofill amb el hashtag #bibliorevolucio.

# data[].attributes.attachment_link.title
Crida BIBLIO(r)EVOLUCIÓ el 9 de novembre

# data[].attributes.attachment_link.description
Acte de presentació de la Crida BIBLIO(r)EVOLUCIÓ, una iniciativa que busca centres educatius que desitgin crear col·lectivament nous usos i models per a la seva biblioteca escolar. Data: dijous 9 de novembre de 18.00 h a 20.00 h Lloc: Recinte Modernista de Sant Pau / Sala Pau Gil (C.

# data[].attributes.headline
La promoció lectora des de la biblioteca escolar 

# data[].attributes.subject
La promoció lectora des de la biblioteca escolar 

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Des de 1997, cada 24 d'octubre es commemora el Dia de la Biblioteca, una iniciativa de l' Asociación Española de Amigos del Libro Infantil y Juvenil, en record de la destrucció de la Biblioteca de Sarajevo incendiada el 1992 durant la Guerra dels Balcans.
El pregó d'enguany és de l' Alejandro Palomas, Premi Nacional de Literatura Infantil 2016. L'il·lustrador és en Manuel Marsol, últim guanyador del Premi Internacional d'Il·lustració Fira de Bolonya-Fundació SM.
L'escrit de l'Alejandor Palomas es diu " Como Mary Poppins, pero sin volar " i és el següent:

Soy sobrino de bibliotecaria. Desde que tengo memoria, mi tía, que acaba de cumplir ochenta años, me ha regalado un libro el día de mi cumpleaños. Primero fue la serie de Osear, con su Kina y su láser, de la gran Carmen Kurtz; llegaron después las aventuras de Los Cinco, algunos clásicos ilustrados, la gran Nada de Carmen Laforet... La lista es larga y el disfrute ha sido mágico, porque mi tía entiende la lectura como algo que cura, que aleja al inocente de lo que agrede, y yo -y ella lo sabe- siempre he sido demasiado vulnerable a lo que daña, sea o no imaginado, sea o no real.
Mi tía se llama Nuria y desde niña sufre mucho de la vista. Aun así, trabajó durante décadas fomentando el amor por la lectura en hombres y mujeres, chicos y chicas a los que no conocía, pero cuya mirada no tardó en aprender a leer, a identificar y a descifrar. Ella decía -y a veces dice todavía- que "repartía refugio", y se emociona al recordarlo. La he oído también confesar en algunos momentos de nuestra historia común, que no fueron fáciles y que vivimos juntos: "Decidí ser bibliotecaria porque así me aseguraba de que, por muy mal que nos fueran las cosas, aunque faltara el agua caliente o la calefacción, siempre tendríamos un libro en casa". Ahora, quince años después de su jubilación, soy yo quien le recomienda lecturas. Leemos un libro a la vez y nos juntamos cada quince días a coomer y a comentar lo leído, en lo que hemos bautizado como "El club de las 2", porque intentamos en lo posible que coincida con el día 2 de cada mes, a las 2, y porque somos dos almas lectoras que no tienen freno. Durante estos años de club, ella me ha contado cosas, muchas cosas de su vida en la biblioteca, y desde que la oigo hablar como lo hace sobre su amor por esa vocación, que no decrece a pesar del tiempo, no puedo dejar de maravillarme y de preguntarme cómo definiría yo a una bibliotecaria -o a un bibliotecario- llegado el caso.
Hasta hace unos meses no di con la respuesta.
Fue a raíz de la publicación de Un hijo, durante una charla en un centro de enseñanza de una capital andaluza. Y fue precisamente gracias a un niño de diez años que, junto con otros 1OO, había leído la novela y quería conocer a su autor. Por motivos de espacio, el acto tuvo lugar en la biblioteca del centro, con un par de profesoras y la encargada de la biblioteca. La charla fue muy intensa, mucho más de lo que yo esperaba, y se alargó. Cuando por fin llegamos al final del turno de preguntas, un niño que estaba sentado en la primera fila levantó la mano.
─A mí lo que más me ha gustado del libro es María ─dijo refiriéndose a la orientadora del centro, que es, junto con el pequeño Guille, la protagonista del libro.
Quise saber por qué. El niño, llamado Ismael, se rio un poco y luego, mirando a una de las tres mujeres que estaban junto a la puerta, dijo:
─Porque es igual que la seño Lourdes. ─Una de las tres mujeres que estaban junto a la puerta se encogió un poco y negó con la cabeza, incapaz de reprimir una sonrisa. Ismael no había terminado-. Vive en la biblioteca porque si no los libros a lo mejor se van. O se mueren.
Se hizo el silencio en la biblioteca. Nadie se rio. Nadie dijo nada. Fueron segundos llenos de respiraciones contenidas, de tensión y de infancia.
─Es que es bibliotecaria ─volvió a hablar Ismael. Y al ver que yo lo miraba sin saber qué decir, debió de entender que necesitaba explicarse mejor, y añadió-: O sea, como Mary Poppins, pero sin alas.
Hoy es un día especial. Celebramos el Día de las Bibliotecas y celebramos también que cientos, miles de Mary Poppins sin alas velan por los libros que las habitan para que no se mueran ni se vayan, e Ismael siga creyendo que la vida está en los libros y su reflejo fuera. Hoy es el día en que, un año más, la magia se renueva y todas las bibliotecarias y bibliotecarios del mundo se saludan con una mirada cómplice y un largo, hermoso y tierno: "Supercalifragilísticoespialidoso".

# data[].attributes.attachment_link.description
Des de 1997, cada 24 d'octubre es commemora el Dia de la Biblioteca, una iniciativa de l'Asociación Española de Amigos del Libro Infantil y Juvenil, en record de la destrucció de la Biblioteca de Sarajevo incendiada el 1992 durant la Guerra dels Balcans. El pregó d'enguany és de l'Alejandro Palomas, Premi Nacional de Literatura Infantil...

# data[].attributes.body
Biblioteques de Diputació de Girona

# data[].attributes.attachment_link.title
BiBGirona - Servei de Biblioteques de la Diputació de Girona - Guies de lectura " Temàtiques

# data[].attributes.attachment_link.description
Notícies Agenda d'activitats Guies de lectura " Temàtiques Guies " CLER

# data[].attributes.body
Jaume Centelles

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L'ànima és el que fa que una casa sigui especial, i això no està relacionat amb el seu estil, el nombre d'habitacions, la seva grandària o el luxe. És la sensació que transmet quan entres en ella, és la seva personalitat... són algunes de les frases que podem llegir a l'inici del llibre que ahir es va presentar a la llibreria Abracadabra: Cases, atles de les llars del món, un àlbum escrit per la Mia Cassany i il·lustrat per la Paula Blumen.

La trobada va ser molt concorreguda i l'autora i la il·lustradora ens van explicar tot el procés de gestació del llibre. Es van fer moltes preguntes sobre el perquè de determinades cases, els esbossos, els animals i les persones que hi surten, l'ordre aleatori o no de les pàgines, etc. S'agraeix la predisposició a mostrar la feina, els dubtes, les il·lusions, i els projectes.
El llibre Cases presenta setze localitzacions d'arreu del món de llocs coneguts acompanyades d'uns textos breus, poètics i que conviden a somiar. Ens situen una família o uns personatges imaginaris en un lloc concret (de vegades reconeixible, de vegades inventat) i sempre van acompanyats d'algun animal. Per exemple, a la primera imatge podem llegir:

Dash - The Hamptons, EUA
Quan fa mal temps, les cases d'estiueig queden com aturades per la malenconia i els records. L'hivern és llarg i solitari, però elles saben esperar amb paciència, revivint el xivarri i els jocs dels dies de vacances.

I la imatge ens presenta un parell de cases dels Hamptons, una molt coneguda i força fidel a la realitat i l'altra adapta l'estil de les cases típiques de la zona i canvia la paleta de colors.
També veiem un parell de personatges (en Dash i companyia) i un gos que mira cap a l'horitzó. Aquesta imatge és molt potent i dins de la seva aparent simplicitat hi ha detalls de gran artista (els dos personatges situats a la banda esquerra que, d'entrada, fixen la nostra mirada i després ens conviden a avançar en sentit de la lectura, el punt de vista una mica per sota de l'habitual, el color del cel que crea una atmosfera hivernal, etc.) Si teniu al cap el conte d'en Benji Davies La balena segur que us transporta perquè és probable que la Paula i en Benji emprin les mateix eines informàtiques per aconseguir l'efecte concret. Aquesta és una de les gràcies de la lectura: la possibilitat de relacionar situacions, objectes, vivències, entre sí i amb nosaltres mateixos.
El mateix passa amb la resta d'imatges, cadascuna d'elles -com van explicar a la presentació- feta des d'un angle diferent i facilitant la sorpresa en passar pàgina.

Cases és un àlbum molt bonic, per mirar i remirar perquè cada vegada hi trobes nous detalls. Un àlbum que transmet pau, serenor, on tots els personatges són feliços, somriuen i ens mostren com som de diversos i d'iguals alhora.
Recomanat a partir de cicle inicial.
Si he triar una cosa on viure, em quedo amb la de l'Anika (Holanda), però, és clar, això va a gustos.

Les dades:

Títol: Cases. Atles de els llars del món
Autora: Mia Cassany
Il·lustradora: Paula Blumen
Editorial: Mosquito books
Pàgines: 40
Barcelona, 2017

# data[].attributes.attachment_link.description
L'ànima és el que fa que una casa sigui especial, i això no està relacionat amb el seu estil, el nombre d'habitacions, la seva grandària o el luxe. És la sensació que transmet quan entres en ella, és la seva personalitat... són algunes de les frases que podem llegir a l'inici del llibre que ahir...

# data[].attributes.headline
Un més. L`arribada d' un germà a la familia

# data[].attributes.subject
Un més. L`arribada d' un germà a la familia

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L'il·lustrador Marc Taeger ens va regalar fa molts anys les il·lustracions d'un dels contes més explicats i que han generat més activitats amb els infants de cicle infantil. Parlo d' Aquil·les el puntet. Recordo haver-lo explicat "a la manera" d'en Marc, sobre un paper continu i amb les parts del cos prèviament retallades amb papers de colors que els infants anaven enganxant amb cola fins a completar la figura del personatge i que després es quedava a l'aula durant tot el curs. Des d'Aquil·les, he anat seguint el periple d'aquest il·lustrador (el Patufet, l 'Artur, l' elefant golafre, etc.) que sempre ens ofereix quelcom diferent.

Ara, juntament amb l' Olalla González acaben de publicar "Un més", un àlbum il·lustrat que ens explica l'arribada del segon fill a la família i com el veu qui fins llavors ocupa tot l'espai. Segons expliquen els autors, el llibre narra un fet familiar viscut per ells i apunta com la preocupació d'explicar que algú altre arribarà a casa es pot encarar de manera entranyable, tendra i positiva.

El llibre comença amb aquest diàleg:
Un dia el conillet va mirar la seva mare.
-Mama, què tens a la panxa? Em sembla que tindràs un bebè!
-Doncs sí, aviat serem un més.
-I quan naixerà?
-Quan ja no em pugui veure els peus...

Els personatges són conills i a mesura que la pregunta es va repetint (seguint l'estructura repetitiva dels contes acumulatius) el conill fill va anunciant als altres habitants del bosc -que representen el avis, els veïns, els amics i coneguts- la bona nova.

Al web de Kalandraka podem llegir:
Tendresa, solidaritat, alegria, emoció -i una sorpresa final- són els sentiments que planegen sobre la història, plasmada en il·lustracions de traçades definides, línies irregulars, esquemàtiques, i aquarel·les de tons suaus sobre fons blanc.
Destaca la dicotomia entre les escenes a tot color i altres monocromes a on s'evidencien els somnis i els desitjos de qui es prepara per a ser el germà major.

És un llibre recomanat per a infants a partir de quatre anys.
Molt bonic, pot esdevenir un referent de l'alçada del mític "Endevina com t'estimo"!

LES DADES:
Títol: Un més
Autora: Olalla González
Il·lustrador: Marc Taeger
Traducció: Tina Vallès
Editorial: Kalandraka Catalunya
Pàgines: 40
Barcelona, 2017

Podeu fullejar les primeres pàgines, a continuació:

# data[].attributes.attachment_link.title
Un més. L'arribada d'un germà a la família.

# data[].attributes.attachment_link.description
L'il·lustrador Marc Taeger ens va regalar fa molts anys les il·lustracions d'un dels contes més explicats i que han generat més activitats amb els infants de cicle infantil. Parlo d'Aquil·les el puntet. Recordo haver-lo explicat "a la manera" d'en Marc, sobre un paper continu i amb les parts del cos prèviament retallades amb papers de...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La Institució de les Lletres Catalanes i el fòrum virtual Què llegeixes? organitza la III Trobada de joves lectors, que tindrà lloc demà, 30 de juny, a l' Arts Santa Mònica (Rambla 7, de Barcelona).
En aquesta tercera edició es donarà la paraula als joves que han adquirit l'hàbit de llegir i de compartir lectures com una forma de plaer i d'oci a través de clubs de lectura, per tal que expliquin les seves vivències així com les seves experiències de lectura. També hi haurà professors, llibreters i gent que treballa per estimular la lectura entre els joves. Vol ser una trobada participativa, de debat entre tothom, participants i assistents.
Les inscripcions s'han de fer a través delque trobareu a la pàgina del Què Llegeixes?

El programa del dia és el següent:
09.30 - 10.00 h. Acreditacions i photocall
10.00 - 10.15 h: Benvinguda de Laura Borràs, Directora de la Institució de les Lletres Catalanes
10.15 - 10.30 h: Intervenció de l'Hble. Sr. Santi Vila, conseller de Cultura de la Generalitat de Catalunya
10.30-11.30h: Els clàssics, els escriptors i l'escriptura
Introducció i moderació a càrrec de Laura Borràs, directora de la ILC.
Hi intervenen: Care Santos (escriptora), Marta Botet (jove lectora), Irene Vílchez (jove lectora)
Temàtica: els clàssics

11.30-12.00 h Pausa cafè. Marató de recomanacions

12.00 - 13.30 h 1a Taula rodona (nois i noies lectors de clubs de lectura): Més que un club.
Moderació: Ester F. Matalí
Hi intervenen: Fe Fernández (L'Espolsada), Sara Brujo (Llibreria Doria) i Albert Carol (Bibliotecari de la Biblioteca Fages de Climent) i joves lectors membres dels clubs de lectura. Amb fila zero
Temàtica: Taula de clubs de lectura que expliquen la seva experiència.

13.30 - 14.45 h Dinar a l'Arts Santa Mònica

15.00 - 16.15 h 2a Taula rodona (Taula d'experiències).
Moderació: Laura Borràs
Hi intervenen: Glòria Polls (professora de l'Institut), Jaume Sans (professor del CNL), Juanfran (professor d'Institut)

Temàtica: Experiències didàctiques: "bones experiències" relacionades amb la literatura i el foment de la lectura.
16.15 - 17.00h KAHHOT! Les 100 preguntes
17.00 - 18:00h Poesia musicada a càrrec de Mireia Vives i Borja Penalba

# data[].attributes.attachment_link.description
La Institució de les Lletres Catalanes i el fòrum virtual Què llegeixes? organitza la III Trobada de joves lectors, que tindrà lloc demà, 30 de juny, a l'Arts Santa Mònica (Rambla 7, de Barcelona). En aquesta tercera edició es donarà la paraula als joves que han adquirit l'hàbit de llegir i de compartir lectures com...

# data[].attributes.headline
La Crida, un conte sobre la degradació del medi marí

# data[].attributes.subject
La Crida, un conte sobre la degradació del medi marí

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tots hi eren. S'havien desplaçat per debatre i buscar solucions a la convocatòria presentada per la Secretaria General. El tema era transcendental, la nota deia:
"Alerta, perill! Causes i efectes de la contaminació en el nostre entorn"
Abans que comencés la sessió, l'indret era un guirigall, es feien petits grups i tothom comentava amb els companys de més a la vora la seva preocupació:
-No hi ha dret! On anirem a parar?... I diuen que els humans raonen... S'han begut l'enteniment! -s'exclamava un dofí, iradament.
-Vols dir? De debò n'hi ha per tant? Doncs jo trobo que no estem tan malament com dieu...

La crida és un conte que posa l'accent en la degradació dels nostres mars i oceans i el conseqüent patiment per a la fauna, la flora i, de retruc, per als humans i per al planeta. Situa l'acció inicial en una reunió de dofins que se celebra a les profunditats del mar, en un indret recòndit, allà on amb prou feines arriben els raigs de sol. Els dofins acorden fer arribar als humans la preocupació per la degradació de l'ecosistema marí i, amb l'ajuda dels ocells i altres animals, organitzen una cadena per l'aigua, pel cel i per la terra, alertant dels perills, amb la intenció d'arribar als humans i fer-los entendre que cal prendre mesures.

El conte està indicat especialment per als infants de cicle infantil i cicle inicial però les seves reflexions també poden ser útils als alumnes més grans.
A més a més de la versió en català, es pot llegir en occità, castellà, francès, anglès, italià i braille.

La crida conté una magnífica introducció del senyor Federico Mayor Zaragoza on, entre d'altres, es poden llegir els següents pensaments:
Vull destacar les paraules de la dofí femella, perquè "serà la dona -em va dir el President Nelson Mandela, a Pretòria, l'any 1996- la pedra angular de la nova era, ja que només utilitza la força excepcionalment, quan l'home només excepcionalment no l'utilitza". Per primera vegada, des de l'origen dels temps, la humanitat ha d'elegir el seu futur. La "crida" ens ajuda a no dubtar de quin ha de ser el nostre comportament per assegurar una vida digna a tots els éssers humans.
També es poden llegir unes paraules emotives de la senyora Montserrat Macià, directora de l' Institut d'Estudis Ilerdencs, afirmant que "En el món aquest que ens ha tocat de viure, tan ple de desigualtats, que un projecte treballi perquè els nens, tots, puguin escolaritzar-se perquè en el seu demà tinguin les mateixes eines que aquells a qui d'aquest servei ja en disposen de naixença, vol dir treballar un dret fonamental que ens condueix a la igualtat."

El conte forma part de les activitats que promou el col·lectiu Implica't + format per més de cinquanta mestres i professors entestats en fer avinents els manaments del document "La carta de la Terra". Es tracta d'un col·lectiu liderat per la Maria del Mar Lluelles que promouen un seguit d'accions que es poden consultar a la pàgina web del projecte (http://www.xtec.cat/~mlluelle/implicat/)

Ahir a l'Institut d'estudis Ilerdencs es va fer la presentació en un acte amable en el que van destacar les paraules elogioses de la Montserrat Macià, els comentaris encertats d'en Miquel Àngel Cullerés i la lectura que va fer la companya implicada María del pròleg que ha escrit el senyor Federico Mayor Zaragoza.

Trobareu el text del conte si aneu a la pàgina de l'xtec següent:
http://xtec.gencat.cat/ca/recursos/racodecontes

# data[].attributes.attachment_link.title
La Crida, un conte sobre la degradació del medi marí

# data[].attributes.attachment_link.description
Tots hi eren. S'havien desplaçat per debatre i buscar solucions a la convocatòria presentada per la Secretaria General. El tema era transcendental, la nota deia: "Alerta, perill! Causes i efectes de la contaminació en el nostre entorn" Abans que comencés la sessió, l'indret era un guirigall, es feien petits grups i tothom comentava amb els...

# data[].attributes.headline
Txa-txa-txaaan! El Capità Calçotets al cinema

# data[].attributes.subject
Txa-txa-txaaan! El Capità Calçotets al cinema

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La sèrie sobre " El Capità Calçotets" són uns llibres entretinguts i divertits que també contenen missatges positius. Els nois i noies de 7, 8 i 9 anys els llegeixen amb especial admiració i el Capità Calçotets ja és un clàssic. Tan és així que aquests dies s'ha estrenat al cinema una pel·lícula sobre aquest director d'escola que, de tan en tant, txa-txa-txaaan!, esdevé el superheroi capaç de resoldre qualsevol cas... bé, és un dir!
En Jordi Brunet, el rapadet amb corbata, i l'Oriol Xuriguera, el de la samarreta i cap d'escarola, són un parell de nois que es diverteixen fent bromes pesades i sobretot creant els seus propis còmics. Un dels personatges que han ideat serà el més gran superheroi en la història de la seva escola primària: El Capità Calçotets! Però aquest superheroi té una personalitat que ni ell mateix coneix perquè és el director de l'escola, el senyor Grabulós.
Com qui no vol la cosa, les aventures del Capità Calçotets ja han vist més de deu llibres des de la publicació del primer, allà pels volts del 2001, amb títols tan espatarrants com " El capità Calçotets i l'atac dels vàters parlants", "El Capità Calçotets i la saga flairosa del cavaller Aixellapudenta", "El Capità Calçotets i la terrible trama del professor Tirapets" o "El Capità Calçotets i el combat cruent amb l'hominoide mucoide: La nit de les mil burilles", entre d'altres.
L'autor Dav Pilkey explica que quan ell era estudiant va dibuixar uns còmics molt semblants als que en Jordi Brunet i l'Oriol Xuriguera vénen a la primera aventura quan, aprofitant un descuit, entren a la sala de fotocopiar de l'escola i fan còpies dels tebeo per repartir-los entre els companys de classe. Diu en Pilkey:
-Quan vaig començar a fer llibres per a nens, el meu objectiu era fer un llibre sobre el Capità Calçotets, algun dia. Vaig escriure diverses versions d'aquesta història, incloent un còmic de 48 pàgines, però cada editor que el va veure el va rebutjar. Quan el llibre va ser finalment acceptat, va ser com si un somni es fes realitat.
I és que moltes de les aventis de "Les aventures del Capità Calçotets" li van passar a la seva infància: les bromes, els còmics, fins i tot la tècnica d'animació "Cine-a-mà" que es va repetint en diferents pàgines.
Diu en Pilkey que quan era petit tenia dislèxia i per això en la creació dels llibres el seu objectiu era que els llibres estiguessin fets de capítols curts i que s'assemblessin als llibres d'imatges; per això a cada pàgina veiem més il·lustracions que paraules.

Si encara no heu entrat en el món del Capità Calçotets, ara és un bon moment, aprofitant l'estrena de la pel·liculassa.

# data[].attributes.attachment_link.title
Txa-txa-txaaan! El Capità Calçotets al cinema

# data[].attributes.attachment_link.description
La sèrie sobre "El Capità Calçotets" són uns llibres entretinguts i divertits que també contenen missatges positius. Els nois i noies de 7, 8 i 9 anys els llegeixen amb especial admiració i el Capità Calçotets ja és un clàssic. Tan és així que aquests dies s'ha estrenat al cinema una pel·lícula sobre aquest director...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ahir vaig tenir el plaer de compartir una estona amb la Marta Roig al programa " L'ofici d'educar" de Catalunya Ràdio, conduit per l' Elisabet Pedrosa, parlant de biblioteques escolars i de lectures.

La Marta, per si algú no la coneix és una "activista" de la promoció lectora, a més de Diplomada en Biblioteconomia i Documentació i màster en Biblioteques Escolars i Promoció de la Lectura, especialitzada en la promoció de la lectura i en les biblioteques escolars. Forma part del grup de treball Bib Botó i de la Xarxa de Laboratoris de Lectura, i representa el Col·legi Oficial de Bibliotecaris-Documentalistes de Catalunya al Consell Català del Llibre Infantil i Juvenil.
També vam tenir la reflexió del catedràtic Rafael Bisquerra, i "La veu de l'experiència" amb els joves de l'Institut Esteve Albert, de Sant Vicenç de Montalt. A més a més de les seccions de l'Albert Murillo, de Generació Digital "Les TIC per educar", i la de Joan Santanach "la Resposta està en els clàssics", que va parlar d'un fragment de "El somni" de Bernat Metge.
El temps va passar volant però gràcies a la tecnologia podem tornar a sentir " la biblioteca al cor de l'infant" al postcat següent:
http://www.ccma.cat/catradio/alacarta/lofici-deducar/lofici-deducar/audio/965704/

Aquesta entrada s'ha publicat en notícies i etiquetada amb biblioteca escolar, Catalunya Ràdio, Elisabet Pedrosa, L'Ofici d'educar, lectura, Marta Roig. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ahir vaig tenir el plaer de compartir una estona amb la Marta Roig al programa "L'ofici d'educar" de Catalunya Ràdio, conduit per l'Elisabet Pedrosa, parlant de biblioteques escolars i de lectures. La Marta, per si algú no la coneix és una "activista" de la promoció lectora, a més de Diplomada en Biblioteconomia i Documentació i...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Quan en Talpet es lleva, s'acaba la calma!
Amunt i avall, ho toca tot. Es distreu. Perd les coses.
No para mai quiet.
Li diuen:
Plom, hiperactiu, nerviós, pesat, impulsiu...
Els pares estan preocupats. Els mestres estan desesperats. I ara, a sobre, ha de presentar un treball de fi de curs...

Aquest és el text que hi ha a la contraportada del darrer llibre de l 'Anna Llenas que continua el camí començat amb "El monstre de colors" donant visibilitat a les emocions i apuntant com canalitzar-les. En aquest cas, el protagonista és el Talpet terratrèmol, un talp amb tanta energia que li generarà conflictes amb la família, els amics i els companys d'escola.

Els de Beascoa no han estalviat esforços ni recursos per editar un llibre molt bonic, generós amb la mida i bellament presentat.

Demà dissabte dia 27 de maig , a les 12, el presenten a la Casa del Llibre de Barcelona (Rambla de Catalunya, 37) i, pel que hem pogut saber, hi haurà activitats per als infants inquiets (o no) i també una presentació a càrrec de l'Anna Llenas que estarà acompanyada de la Verónica Bronstein (psicòloga i fundadora de l'Institut de la Infància) i l' Esther Martínez (mestra i mare bloguera)

Recordeu que el mes de novembre de 2015, la vam tenir com ail·lustradora del mes.
Lectura recomanada a partir de quatre anys.

Les dades:
Títol: Talpet terratrèmol
Autora/il·lustradora: Anna Llenas
Editorial: Beascoa
Pàgines: 48
Maig 2017

# data[].attributes.attachment_link.description
Quan en Talpet es lleva, s'acaba la calma! Amunt i avall, ho toca tot. Es distreu. Perd les coses. No para mai quiet. Li diuen: Plom, hiperactiu, nerviós, pesat, impulsiu... Els pares estan preocupats. Els mestres estan desesperats. I ara, a sobre, ha de presentar un treball de fi de curs...

# data[].attributes.headline
Com podem fer créixer el gust per la poesia entre els més joves?

# data[].attributes.subject
Com podem fer créixer el gust per la poesia entre els més joves?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El programa " L'ofici d'educar" d'ahir va ser molt emotiu, dels més bonics que he sentit. L'Elisabet va aplegat tres cracks de la cosa poètica: El meu amic Andreu Galán, cofundador de la revista i el premi http://www.pissiganya.cat, i escriptor de poesia per a infants, juntament amb en Tomàs Nofre, professor de literatura i responsable de l'antologia de poemes de l'any de la Fundació Palau i Fabre i la Núria Albertí, poetessa, autora de 12 llibres de poesia per infants, editora de Tatami Books i fundadora de Rima riures, que uneix poesia amb intel·ligència emocional.
Entremig, les col·laboracions habituals i referències a "Veles e vents" d'Ausiàs March o cites de poetes com Ricard Bonmatí i sobretot els recordatoris a l'any de la Fundació Palau i Fabre.
Felicitats per un programa molt ben conduit!
Val la pena sentir-lo entrant ahttp://www.ccma.cat/catradio/alacarta/lofici-deducar/com-podem-fer-creixer-el-gust-per-la-poesia-entre-els-mes-joves/audio/962748/

Aquesta entrada s'ha publicat en Uncategorized i etiquetada amb Andreu Galan, Catalunya Ràdio, Elisabet Pedrosa, Núria Albertí, Ofici d'educar, poesia, ràdio, Tomàs Nofre. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.

# data[].attributes.attachment_link.title
Com podem fer créixer el gust per la poesia entre els més joves?

# data[].attributes.attachment_link.description
El programa "L'ofici d'educar" d'ahir va ser molt emotiu, dels més bonics que he sentit. L'Elisabet va aplegat tres cracks de la cosa poètica: El meu amic Andreu Galán, cofundador de la revista i el premi www.pissiganya.cat, i escriptor de poesia per a infants, juntament amb en Tomàs Nofre, professor de literatura i responsable de...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"All de bruixa", "botó d'or", "barba d'ermità", "ocell del paradís" són alguns dels noms que ens conviden a descobrir les seixanta dues flors del magnífic Inventari il·lustrat de les flors, un llibre que identifica i classifica les flors atenent al color (Els que no en sabem gaire de botànica ho agraïm).
Entre les plantes de les flors en trobem de salvatges i d'hortícoles. A cada pàgina hi ha una il·lustració feta a la manera dels quaderns dels naturalistes, combinant retoladors amb la tinta xinesa i aquarel·les. Primer hi ha el nom comú i després el nom científic en llatí, a més a més de l'alçada i l'època de floració.
A continuació unes poques línies presenten informacions clau sobre les característiques de la flor i petites anècdotes que ens sorprenen. Per exemple, de la dàlia sabem que els asteques ja la consumien com a verdura o que el botó d'or, també anomenat "flor de la mantega" si te'l poses damunt la barbeta aparèixer un reflex daurat a la pell.
El llibre està recomanat a partir de cinc-sis anys.
Se m'acut que pot ser l'inici d'un quadern de camp on els alumnes vagin fent descripcions de les flors que hi ha a la seva zona i que no surten al llibre. Pot ser també un bon motiu per acostar-nos als llibres de coneixements que sovint queden en segon pla.

Al web de Faktoria K de llibres llegim:
Al món hi ha unes 230.000 espècies de plantes i de flors. On n'hi ha més és a les selves tropicals. A Europa hi ha unes 12.000 espècies, de les quals a la Península Ibèrica se n'observen unes 5.000...
Les pàgines de l"Inventari il·lustrat de les flors" són un festival de colors -i d'aromes suggeridores- que, a través de 62 tipus de flors, ens porten de viatge per tot el món: des de les regions de l'Àfrica del Sud a on viu l'ocell del paradís, fins a l'illa de Sumatra d'on és originari l'efímer arum tità, tot passant per les praderes pròximes, a on creixen les margarides.

Le dades:
Títol: Inventari il·lustrat de les flors
Text: Virginie Aladjidi
Il·lustracions: Emmanuelle Tchoukriel
Traducció: Màriam Chaïb
Editorial: Faktoria K de llibres
Pàgines 72

Aquesta entrada s'ha publicat en publicacions i etiquetada amb Àlbum il·lustrat, Botànica, coneixements, Emma Tchoukriel, kalandraka, natura, Quadern de camp, Virginie Aladjidi. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.

# data[].attributes.attachment_link.title
Un "Inventari il·lustrat de les flors" que incita a la curiositat

# data[].attributes.attachment_link.description
"All de bruixa", "botó d'or", "barba d'ermità", "ocell del paradís" són alguns dels noms que ens conviden a descobrir les seixanta dues flors del magnífic Inventari il·lustrat de les flors, un llibre que identifica i classifica les flors atenent al color (Els que no en sabem gaire de botànica ho agraïm).

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Gilbert Legrand, l'artista afincat a Toulouse, conegut com "el poeta dels objectes" continua presentant-nos llibres emocionants en els que podem veure les seves prodigioses transformacions. Per als infants a partir de tres anys n'ha fet un de molt acolorit, amb fulls de cartró, divertit i imaginatiu: Trésors surprises.
En Gilbert es val dels objectes quotidians que passen contínuament per les nostres mans i els hi dóna vida. Així, uns clips esdevenen ocells, les claus es transformen en gossos, la cadena de la bicicleta és un ànec, la maquineta de fer punta als llapis resulta que amaga... mmm!
El llibre ens mostra l'objecte i una pregunta que activa la nostra imaginació i quan obrim la pestanya quedem admirats, sorpresos, atrapats i amb ganes de passar al següent enigma.

Sorpresa, màgia, humor, endevinalla, poesia, tot això i més és el món de Gilbert Legrand.
I, és clar, com a mestre de cicle infantil no se t'acut altra cosa que preparar una bossa i emplenar-la d'objectes quotidians perquè ens treure'ls i mostrar-los els infants activin la seva ment i fabulin imaginant que s'amaga al darrera.

Torno a recomanar els llibres d'aquest autor. Crec que a casa nostra només s'ha editat el magnífic " El show de las pequeñas cosas", però, vaja, amb la facilitat que tenim avui en dia per aconseguir llibres d'arreu del món us serà fàcil accedir als seus exemplars. En francès els edita Sarbacane.

Imatges extretes del web de Sarbacane: http://editions-sarbacane.com/tresors-surprises/

# data[].attributes.attachment_link.description
Gilbert Legrand, l'artista afincat a Toulouse, conegut com "el poeta dels objectes" continua presentant-nos llibres emocionants en els que podem veure les seves prodigioses transformacions. Per als infants a partir de tres anys n'ha fet un de molt acolorit, amb fulls de cartró, divertit i imaginatiu: Trésors surprises.

# data[].attributes.body
Catàleg 2017-2018

# data[].attributes.attachment_link.description
A la biblioteca més propera trobaràs moltes activitats relacionades amb la festivitat i en aquest especial es recullen les novetats i recomanacions que et fem per aquests dies. Trobaràs una guia de lectura molt completa , enllaços al catàleg i a webs per saber-ne més.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Quadern didàctic de la Fundació Bromera per commemorar les festes literàries del mes d'abril. La guia està dirigida a alumnes entre 8 i 12 anys i inclou tres microrelats d'autors valencians, activitats didàctiques sobre els textos i recomanacions de lectures.

Educació literària, b3, dimensió literària, dinamització de la lectura, educació primària, recomanacions literàries Portada, Propostes didàctiques (EL)

# data[].attributes.attachment_link.description
Quadern didàctic de la Fundació Bromera per commemorar les festes literàries del mes d'abril. La guia està dirigida a alumnes entre 8 i 12 anys i inclou tres microrelats d'autors valencians, activitats didàctiques sobre els textos i recomanacions de lectures.

# data[].attributes.headline
Guia de lectura infantil i juvenil  Sant Jordi 2017

# data[].attributes.subject
Guia de lectura infantil i juvenil  Sant Jordi 2017

# data[].attributes.attachment_link.description
La conciliación laboral y familiar era algo totalmente utópico en esos años y Yuko se ve obligada a dejar a su hija con su propia madre. Las tres generaciones sirven a Kamimura para describir la posición de la mujer japonesa en la sociedad de la época y para enfatizar la problemática que padecían las mujeres como Yuko.

# data[].attributes.body
El garbell - Hivern 201

# data[].attributes.attachment_link.description
Tria d'hivern 2016 de la millor literatura infantil i juvenil feta pel Seminari de Bibliografia Infantil i Juvenil de la Biblioteca de Rosa

# data[].attributes.headline
5 pel·lícules basades en obres literàries

# data[].attributes.subject
5 pel·lícules basades en obres literàries

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Es bien sabido que la industria del cine se nutre constantemente de la literatura, o bien para adaptar a la gran pantalla obras literarias que han llegado al corazón de mucha gente, o para darle una vuelta a esas historias y generar películas que incluso llegan a superar al original. Os traemos una lista de películas basadas en obras literarias que no dejarán indiferentes a vuestros alumnos. Quien sabe si alguna de ellas logrará despertar tanto su curiosidad como para incitarles a la lectura.

Sabemos que la recién estrenada serie está de moda, y probablemente sepáis que está basada en una colección de libros publicados desde 1999 hasta 2006 por Daniel Handler. ¿Pero sabíais que ya se hizo una película en 2004? Pues sí, una gran obra visual y narrativa que cuenta las penurias por las que pasan los hermanos Baudelaire huyendo de su malvado pariente: el conde Olaf. Os recomendamos no hacer mucho caso del título y disfrutar de esta película desternillante protagonizada por Jim Carrey y con un elenco de élite. Amazon

Somos el medio de comunicación líder en innovación educativa, nuevas tecnologías y metodologías, innovación docente, formación y recursos para profesores.

# data[].attributes.attachment_link.title
Recopilación de las 10 mejores películas basadas en obras literarias

# data[].attributes.attachment_link.description
Es bien sabido que la industria del cine se nutre constantemente de la literatura, o bien para adaptar a la gran pantalla obras literarias que han llegado al corazón de mucha gente, o para darle una vuelta a esas historias y generar películas que incluso llegan a superar al original.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Un camí de flors és un àlbum il·lustrat sense paraules que explica la història d'una nena que va camí de casa amb un pare despistat amb el telèfon mòbil. La nena, una Caputxeta contemporània caminant pel bosc urbà, s'hi fixa en tot: un home tatuat, una dona que va dins d'un taxi, i sobretot les flors que broten a qualsevol lloc de la ciutat grisa, com les dents de lleó que cull als peus d'un pal de la llum on algú ha fermat la bicicleta. Mentre van caminant la nena troba altres flors fins que arriba a fer un ram. A la segona part del llibre les flors que la noia ha collit seran un regal. Com podem llegir a les úniques paraules que hi ha (a la contraportada) "cada flor es converteix en un regal que obre un camí a la tendresa enmig de la indiferència de la ciutat", i veiem com li fa un regal silenciós a un sense-sostre que dorm en un banc del parc, a un ocell mort, al gos d'un veí i finalment a la seva mare i als seus dos germans.

Hi ha una escena final preciosa en que la nena es fica una flor silvestre darrere de l'orella, representant el mateix gest que fa el pare quan parla amb el telèfon mòbil.
La història la va pensar l'autor mentre passejava amb una de les seves filles i és talment com ho veiem en el llibre.

En paraules del propi Lawson:
"La història d'Un camí de flors va evolucionar directament d'un passeig que vaig fer amb la meva filla, Sophie, sortint de la seva classe d'art fins a la nostra casa, a Arlington. Fins i tot recordo la data exacta, el 18 de juny del 2008.
Sophie tenia set anys en aquell moment. El meu fill Jojo, nascut feia dos dies, i el meu fill mitjà, Ashey, de quatre anys, eren a casa amb la meva dona, Amy. Jo volia tornar ràpidament, vaig buscar un taxi, però no vaig aconseguir parar-ne cap i llavors vam anar caminant. Jo caminava de pressa, sense parar atenció a Sophie i al que estava fent. Els carrers semblaven grisos i lletjos. Tot d'una em vaig adonar que la Sophie collia flors -les diminutes flors que treuen el cap a través de les esquerdes de ciment, males herbes, dents de lleó, trèvols i altres- i estava cantant. Quan vam arribar a casa, en va posar al barret d'en Jojo i als demés, com en el llibre. Em va semblar molt simbòlic: la Sophie a la recerca de color en un món gris, i després donant el que havia trobat. Em vaig adonar que seria un bell llibre, sense paraules, amb trossos de edifici de color enmig d'un món negre, blanc i gris."

Sovint em pregunto com s'ho fan els autors de llibres sense text per transmetre la seva idea. Molts dels llibres que no porten text solen anar signats per una sola persona però en aquest cas consta l'autor del text (inexistent) i l'il·lustrador.

Segons expliquen en JonArno Lawson i en Sydney Smith, la historia concebuda pel primer va ser explicada i també dibuixada com si fos un guió cinematogràfic i es va ajudar de fotografies dels carrers per on solen passejar. Amb aquestes indicacions, l'il·lustrador ha fet una meravella amb un ús espectacular de les perspectives que, juntament amb l'ús del color i una tècnica brillant fa que el conte ens transmeti emocions fortes.
Quan ens preguntem perquè ens agrada un llibre, sempre diem que és perquè "ens diu algo", "ens emociona", "ens fa pensar", "ens recorda a...", "pel seu simbolisme", etc. i aquest conte ho aplega tot.
Un bon llibre per posar en mans dels infants perquè entenguin com va això de la perspectiva, del color, de les emocions, dels detalls que els adults no veuen.
La història és creïble, la ciutat és creïble, (ni massa neta ni massa bruta), el to és tranquil, la nena caminant sempre cap a la dreta ens ajuda a avançar en la lectura. Un llibre per explicar i disfrutar.

Dades:

UN CAMÍ DE FLORS
Autor: JonArno Lawson
Il·lustrador: Sydney Smith
Editorial: Libros del zorro rojo
Any edició: 2017
Pàgines:32

El booktrailer:

# data[].attributes.attachment_link.title
Un camí de flors (JonArno Lawson i Sydney Smith)

# data[].attributes.attachment_link.description
Un camí de flors és un àlbum il·lustrat sense paraules que explica la història d'una nena que va camí de casa amb un pare despistat amb el telèfon mòbil. La nena, una Caputxeta contemporània caminant pel bosc urbà, s'hi fixa en tot: un home tatuat, una dona que va dins d'un taxi, i sobretot les...

# data[].attributes.headline
La biblioteca escolar i el treball per projectes

# data[].attributes.subject
La biblioteca escolar i el treball per projectes

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Quin paper ha de jugar la biblioteca escolar en el marc del treball per projectes?

En un debat que, sobre aquest tema, es va obrir en el marc d'una activitat formativa, les persones que hi van participar ho tenien molt clar: la biblioteca escolar havia de ser uns dels àmbits centrals d'accés a la informació (com també ho eren les famílies i la biblioteca pública).

Immediatament després de destacar la importància de la biblioteca escolar com un dels tres àmbits per a trobar la informació, la majoria va fer incidència en la manca de llibres de coneixements que poguessin ser útils i donar resposta als projectes que es feien a l'escola. Algunes persones explicaven que la biblioteca feia compres extraordinàries de llibres de coneixements en funció del projecte interdisiciplinari de centre que aquell curs escollia el claustre. Per a dur a terme els projectes d'aula, la biblioteca de centre es feia petita.

A la biblioteca escolar li és més fàcil donar una resposta informacional als projectes ja estipulats (programats) que no pas als projectes que sorgeixen de manera espontània a les aules.

Quant s'entrava en el detall i el debat se centrava en "d'on es treia la informació?", les opinions també eren bastant unànimes: llibres, fotos, jocs, dibuixos, objectes i... internet (no mencionaven per res el cercador Google i en canvi era omnipresent la viquipèdia i portals com edu365, etc.) que esdevenia l'opció substitutiva dels llibres de coneixements per a cercar informació sobre la temàtica del projecte quan aquests mancaven.

Tanmateix les intervencions relacionades amb la cerca i el tractament de la informació van ser molt poques. En aquest sentit es reconeixia que gran part de la cerca d'informació es fa a internet (vikipedia...), més que no pas en llibres. "Una raó és que els és [als alumnes i als mestres??] més fàcil buscar a internet (la feina és, després fer la tria d'aquesta informació)".

Caldria identificar en quina fase del treball de projectes la biblioteca del centre juga un paper essencial, no tan sols en l'assortiment de recursos, sinó en l'orientació en la cerca i tractament de la informació.

Un altre tema que sortí de manera reiterada és el paper de la lectura literària en el marc del treball per projectes, que es veia més com un aspecte més del projecte i no com l'eix vertebrador. La majoria coincidia que les lectures literàries generalment quedaven relegades a contes i a poemes, tot i que en la recollida de recursos per a cercar informació sobre el tema del projecte també s'incorporen els llibres de ficció.

El treball per projectes

Lectures recomanades: El treball per projectes: aprenentatge autèntic (Xarxa de competències bàsiques)
Rosa PIQUIN CANCIO. Proyectos documentales integrados (Departamento de Educació del Gobierno de Navarra)

Els projectes documentals són petits treballs d'investigació en els quals l'alumnat treballa directament amb la documentació, aprenent a resoldre problemes i treballar en autonomia. Són un excel·lent instrument per estimular formes noves d'aprendre / construir, acords amb la societat de la informació.
Manual que tracta la competència en lectoescriptura de l'alumnat de primària. Aborda dos aspectes fonamentals. El primer explica com es desenvolupen les destreses de la mainada un cop dominen els aspectes bàsics de la lectura i l'escriptura. El segon aborda el grau d'eficàcia que aconsegueixen quan interactuen amb llibres que no són de ficció, sinó d'informació. Els autors també ens mostren com el professorat pot utilitzar diverses fonts d'informació per desenvolupar la capacitat de llegir i escriure amb el seu alumnat. Recull i concreta estratègies i enfocaments didàctics que poden ser molt útils per aquesta finalitat
David WRAY; Maureen LEWIS. Aprender a leer y escribir textos de información. Editorial Morata (2005)

La biblioteca de centre en el marc del treball per projectes ha de jugar un paper bàsic tant des del punt de vista documental com des de l'assessorament. Per a poder donar resposta a preguntes com aquesta:

Com ha de treballar l'escola perquè l'alumnat adquireixi les habilitats i les destreses lingüístiques necessàries per a fer lectors i escriptors competents i funcionals?

La biblioteca ha de:

Conèixer i disposar de les lectures de moda.

Participar en la selecció de les lectures obligatòries.

Fer propostes de treball.

Disposar de fonts preparades per als projectes que sorgeixin a l'aula.

Així en el desenvolupament d'un projecte una fase essencial és la cerca i el tractament de la informació un cop s'ha definit allò sobre el qual volem saber (és a dir, s'ha fet una anàlisi dels continguts) i s'ha planificat el treball a realitzar.

És en aquesta planificació que s'haurà de:

Identificar i relacionar els recursos d'informació.

Cercar en directoris, llocs webs, catàlegs, bases de dades...

Seleccionar i examinar documents.

Avaluar la informació.

Obtenir la informació: extreure-la i registrar-la.

És en aquesta part que hem descrit que la biblioteca jugarà aquell paper documental i d'assessorament que anteriorment s'ha esmentat.

Projectes amb un component literari

Les temàtiques dels projectes són molt variades, tanmateix les que tenen un marcat component literari són poques. Projectes documentals sobre els dolents dels contes, o dels herois i heroïnes donarien molt de sí.

També hi ha projectes que poden partir referent literari de ficció com per exemple l'estudi dels animals prenent com a punt de partida el llibre de Roald Dahl James i el préssec gegant.

El curs 2008-2009 el seminari de biblioteques escolars del Servei Educatiu Baix Llobregat-6 va elaborar uns dossiers que sota el nom genèric L'aprenentatge a través de la lectura proposaven un treball interdisciplinari a partir de quatre obres de ficció. No es tractava però d'un projecte interdisciplinari, sinó d'unes propostes per a treballar continguts curriculars a partir del referent literari.

Biblioteca escolar: treballs d'investigació, projectes documentals integrats, orientacions per a la cerca...

Lectura recomanada
Ana CID; Ana María DOMÍNGUEZ. Proyectos aula-biblioteca. Contribución al desarrollo de las competencias básicas. (Libro abierto. Junta de Andalucía)

Orientacions per a desenvolupar projectes documentals. S'hi especifiquen les diferents fases del projecte i el paper que hi juga la biblioteca.

Conjunt d'eines i propostes que poden orientar com la biblioteca pot ajudar informacionalment en el desenvolupament d'un projecte.

Els llibres d'informació

Lectures recomanades:

Ana Garralón. Leer y saber. Los libros informativos para niños. Tarambana libros (2013)

Leer con conocimiento. Peonza, núm. 93 (2010)

Propostes de treball: localització de la informació als llibres de coneixement.

# data[].attributes.attachment_link.title
La biblioteca escolar i el treball per projectes

# data[].attributes.attachment_link.description
Quin paper ha de jugar la biblioteca escolar en el marc del treball per projectes? En un debat que, sobre aquest tema, es va obrir en el marc d'una activitat formativa, les persones que hi van participar ho tenien molt clar: la biblioteca escolar havia de ser uns dels àmbits centrals d'accés a la informació (com també ho eren les famílies i la biblioteca pública).

# data[].attributes.attachment_link.description
Institució de les Lletres Catalanes. Departament de Cultura. Generalitat de Catalunya

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ja hi ha data i programa del 35 Saló Internacional del Còmic, que se celebrarà del dijous 30 de març al diumenge 2 d'abril a Barcelona.
Com cada any, tots els gèneres del còmic estaran presents en les diverses exposicions, hi haurà tallers de temàtiques variades i la presència de destacats dibuixants i guionistes nacionals i estrangers. Serà curiosa de veure una exposició amb avions reals de diferents èpoques, com una rèplica del primer avió que va fer el trajecte de Barcelona a Palma de Mallorca. Per això, el cartell representa una aviadora sobrevolant la plaça Espanya i és un homenatge a les primeres dones aviadores. S'agraeix que el tema no sigui bèl·lic (hagués estat el més previsible). L'autor és en Jaime Calderón.
Al Saló hi haurà una exposició amb 100 originals del TBO i també les esperades visites d'il·lustradors de prestigi com el belga Bruno Gazzotti o el cubà Juan Padrón, entre altres.
Altres exposicions estaran dedicades al creador de la novel·la gràfica Will Eisner, a la sèrie de còmic Fanhunter de Cels Piñol, als viatges de Tintín al voltant del món o als superherois populars gràcies al cinema, com la Màscara, Hulk o l'Esquadró Suïcida. Crec que també hi haurà un homenatge al creador del Capitán Trueno, Víctor Mora, que ens ha deixat no fa gaire.
Si no heu anat mai a un Saló d'aquestes característiques, us ho recomano. No us defraudarà perquè com diu en Patrici Tixis, president del FICOMIC, " el còmic és la porta d'entrada a la lectura"
Tota la informació sobre horaris, preus i altres detalls logístics es poden consultar al web del Saló:http://ficomic.com/

Aquesta entrada s'ha publicat en notícies i etiquetada amb Aviació, Bruno Gazzotti, Còmic, il·lustració, Jaime Calderón, Juan padró, lectura, Patrici Tixis, Tintín, Víctor Mora. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ja hi ha data i programa del 35 Saló Internacional del Còmic, que se celebrarà del dijous 30 de març al diumenge 2 d'abril a Barcelona. Com cada any, tots els gèneres del còmic estaran presents en les diverses exposicions, hi haurà tallers de temàtiques variades i la presència de destacats dibuixants i guionistes nacionals...

# data[].attributes.headline
35 contes imprescindibles per treballar les emocions 

# data[].attributes.subject
35 contes imprescindibles per treballar les emocions 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Treballar les emocions a l'escola és molt important. Com a mestre/a, cal que ensenyis als teus alumnes a gestionar les propies emocions: controlar la ràbia, conèixer la por, acceptar els errors, tenir empatia, tenir una bona autoestima ...

Els contes poden ser una eina molt útil per treballar amb els infants. A partir del conte els nens/es poden verbalitzar allò que és tan difícil d'expressar, les nostres emocions i els nostres sentiments.

El conte pot ser un molt bon punt de partida per iniciar debats interessants amb els teus alumnes.

En aquest article he fet un recull de contes que penso que et poden ser molt útils per treballar les emocions:

El Monstre de Colors no sap què li passa. S'ha fet un garbuix d'emocions i ara li toca desfer l'embolic. Una història senzilla i divertida que introduirà a petits i a grans en el fascinant llenguatge de les emocions.

Aquest conte ens ajudarà a treballar i identificar les diferents emocions a partir dels colors i donarà peu a fer petites reflexions de com ens sentim i quines emocions hem experimentat.

Al web de l'autora, l'Anna Llenas, podreu descarregar uns recursos molt útils per treballar el conte.

És una col·lecció de conte sobre emocions i sentiments amb lletra de pal per a primers lectors. A la solapa, hi trobareu el relat desenvolupat per compartir el conte amb els infants. Amb consells per entendre i treballar l'emoció.

Aquesta col·lecció està composta de quatre volums i al final de cada història hi ha una guia adreçada a familiars i educadors. En aquesta guia d'una forma directa i clara s'explica l'emoció bàsica que es tracta al conte. També ofereix consells i orientacions que ajuden a identificar i gestionar positivament l'emoció que es treballa en aquell moment.

"De vegades està content. De vegades està trist. De vegades és amable. De vegades és maleducat... Però l'elefantet sap que la mare sempre l'estimarà."

Per què un mateix tret d'una persona fa que de vegades ens agradi i d'altres ens molesti? En Lolo i la Rita són amics malgrat les seves diferències. Acceptar-les sovint no els és fàcil. Però qui els va dir que ho seria? Un conte per a nens i grans que ens parla de tolerància i de l'acceptació d'allò que és diferent, mostrant el màgic efecte dels pols oposats.

Llibre de format reduït que a través de 68 pàgines, il·lustrades amb colors delicats, ens aproxima a la comprensió dels sentiments que experimentem, de les emocions que vivim : la timidesa, la por, l'alegria, l'exclusió, l'orgull, l'amistat ... Un llibre que ens ensenya a viure i a comprendre'ns.

Què m'està passant? Editorial Lumen. Els sentiments prenen forma amb les cançons de Marc Parrot i les il·lustracions d'Eva Armisén reunides per descriure situacions que els nens i els pares identificaran ràpidament, i donaran peu a converses sobre les pròpies experiències.

La felicitat de Marta, la por d'Isaac o la tristesa de Rocío omplen les pàgines d'aquest divertit àlbum que parla dels sentiments. Un mirall en l'última pàgina reflectirà la sorpresa dels més petits a més de convertir-los en els autèntics protagonistes del llibre.

Un llibre que ens ensenya que independentment de com siguem, tots som igual d'importants davant els ulls de les persones que ens estimen; tant és que siguem alts, prims, grassos, baixets, tímids, alegres... tots necessitem amor i comprensió.

El Punt és una preciosa faula sobre l'esperit creatiu que tenim tots al nostre interior. Peter H. Reynolds fa una empenta a tots aquells que tossudament ens entestem a dir que no sabem o no podem expressar-nos artísticament, i ens anima a tots a"fer la nostra marca".Un conte molt útil per treballar l'autoestima i la creativitat.

Una col·lecció que conté històries senzilles amb les quals l'infant s'identificarà fàcilment, de forma que li sigui més fàcil desxifrar les seves emocions.

Endevina com t'estimo narra la història de dues llebres, una de gran i l'altra més petita, que demostren com s'estimen. A partir de la comparació i de l'anar i tornar, les dues llebres van demostrant el que poden arribar a sentir l'una per l'altra. Però, entre les dues, descobriran que els sentiments sovint no són fàcils de mesurar.

Aquesta és l'aventura del pirata Ulisses el Barba-Roig. Un pirata que tenia tanta gana que un dia va decidir menjar-se totes les estrelles. Però com s'ho farà per arribar al cel? I què en dirà la lluna de quedar-se tota sola? Una divertida i delicada història amb sirenes, remolins de vent, balenes gegants, cofres amb tresors i moltes estrelles.

El llibre ve acompanyat d'exercicis d'educació emocional per aprofundir al màxim en l'objectiu del llibre.

Sovint les emocions en els infants són un fenomen força estrany de comprendre per a sí mateixos. Els nens, al igual que els adults, també estan tristos, tenen por, estan enfadats, i necessiten sempre algú que els consoli, ja que en un infant li és molt complicat entendre i controlar les seves pròpies emocions. Un llibre sobre les emocions, amb rimes, solapes i jocs de descoberta.

Segur que vols trobar-te de gust entre els companys; que t'acceptin i que vulguin estar amb tu. Saps que tot això no sempre és fàcil. En cada un dels 20 contes, hi descobriràs algun petit secret que t'ajudarà a conviure millor amb els qui t'envolten.

Aquesta col·lecció ofereix un enfocament nou, creatiu i revolucionari dins de l' educació emocional. Ecologia emocional és l'art de gestionar de manera sostenible, el nostre món emocional, de tal manera que la nostra energia emocional ens ajudi a ser millors persones, per millorar la qualitat de les nostres relacions personals i el món en què vivim.La vida és un apassionant viatge ple de territoris molt diferents. Per embarcar-nos en ell haurem de comptar amb l'"equipatge" més apropiat i tenir molts desitjosos de trobar i descobrir tresors. ¿Voleu formar part d'aquesta aventura i convertir-vos en veritables exploradors emocionals?

A vegades als menuts els costa trobar paraules per explicar què senten. En aquest llibre viuen, amb tendresa, humor i realisme, situacions quotidianes relacionades amb l'afecte, la vergonya, la felicitat, la tristesa, l'alegria, la gelosia... En Fèlix i el seu conillet els ajudaran a identificar els seus sentiments i a posar-hi nom.

Dos germans esquirols viuen feliços al bosc fins que un d'ells comença a acusar l'altre de tots els problemes que tenen, cosa que deteriora molt la relació entre ells. El conte tracta temes com: la culpabilitat, l'egoisme, la ràbia, la solidaritat, la justícia.

En aquesta faula d'amor i llaços familiars, els autors, ens ajuden de nou a parlar de sentiments amb els nens , a expressar-los, a alliberar les seves pors secretes responent a les seves preguntes i inquietuds. Així els ajudem a estimar-se i acceptar-se tal com són.

Un conte per treballar l'amor. Es tracta d'un conte sense paraules, i és que de fet, no li calen. És a través de les seves il·lustracions que descobrim una fantàstica història d'amor, els protagonistes aprenen a compartir, respectar i sobretot, estimar. Unes imatges molt cuidades, amb un fil argumental preciós.

Recull de contes per treballar les emocions i els sentiments. Aquest conte forma part de la col·lecció "Aprenem". Amb lletres majúscules i frases curtes, ajudaran els nens i les nenes a treballar les emocions.

Excel·lent àlbum il·lustrat que explica la història d'un nen que, quan neix, és totalment gris i insensible a la realitat que l'envolta. Fins que no li passa un fet excepcional, no descobrirà la importància de les emocions. Premi Hospital Sant Joan de Déu 2006 - Premi Serra d'Or 2007 - Premi Junceda 2007 (Il·lustració) - The White Ravens List 2007

En Max és un eriçó molt simpàtic que sempre es ficava en embolics. Estava molt trist perquè no podia controlar les seves emocions, cada dia s'enfadava, se sentia frustrat i de seguida es barallava amb tothom. Fins que un dia, la seva mestra el va ajudar i li va ensenyar a solucionar els problemes. En Max va aprendre 4 passos per conèixer les seves emocions i controlar les que no el feien sentir bé.

Un recull de contes pensat perquè grans i petits llegiu junts i parleu de les coses que us preocupen. Cultivar de ben petits la intel·ligència emocional ens proporciona aquells recursos necessaris per fer front a la vida adulta. Per això, al final de cada conte, trobareu una guia que us ajudarà a treballar les emocions presentades.

Un conte ideal per primers lectors. Descobreix com a Paula li canvia de color els cabells segons l' emoció que senti. Conte infantil sobre les emocions: alegria, tristesa, enuig i por. A través de les transformacions de la Paula anem donant nom a les emocions que sentim. A partir de fer-nos preguntes com: Què ens provoca aquesta emoció?, Què ens fa sentir? i Què hem de fer? anem proporcionant respostes o solucions per a cada tipus d'emoció.

Aquest àlbum comença amb la següent pregunta: Com et sets avui? Content? Trist? Avorrit? Animat? O una barreja de tot això i més...? I això ens porta a presentar una àmplia sèrie d 'emocions i sentiments, cada un descrit amb exemples. Descobreix molts tipus d'emocions diferents amb els nens d'aquest llibre, mira si trobes emocions que es corresponguin amb les teves, o que t'ajudin a entendre el que senten altres persones...

Es un conte on un ratolí vol dir les seves paraules dolces i no troba el moment fins que al final del dia no es pot aguantar més i.... li surten de dins com una explosió!! Amb aquest conte podem treballar l' expressió dels sentiments.

Simpàtic llibre en el qual els vegetals es pregunten sobre els seus sentiments i estats d'ànim. Així, alguns apareixen cansats, altres tristos, altres es creuen diferents, altres necessiten carícies per sentir-se millor. Les excel·lents fotografies animades faran les delícies dels més petits, alhora que els ensenyen que la vida és complexa però meravellosa.

Aquest llibre utilitza un llenguatge proper i senzill per educar en emocions als més petits. És un manual perfecte per comprendre i gestionar els dubtes que generen en nosaltres aquestes qüestions .

Un recorregut senzill i vivencial per les cinc emocions bàsiques: alegria, ràbia, por, tristesa i amor. Amb aquest llibre, els més petits aprendran a anomenar i identificar les seves emocions bàsiques; el primer pas per iniciar una bona educació emocional.

Quan en Pit i en Pat es coneixen, de seguida es fan inseparables. Riuen, juguen... s'entenen molt bé i creuen que si estan junts sempre seran feliços. Però, amb el temps, comencen a no estar d'acord, a donar la culpa l'un a l'altre, i sovint s'enfaden. A poc a poc, s'instal·la el mal humor, que creix, creix... i de sobte, els separa. En aquest delicat àlbum sobre la diferència, Isabelle Carrier continua la seva exploració dels sentiments, de les relacions, plena d'humor. Els dibuixos i la simplicitat del text són tot un encert i en Pit i en Pat sabran trobar una solució amb molta saviesa.

Els seus amics Piula, Quisso, Mixa i Tip viuen un conflicte que no saben resoldre, ella s'ofereix com a mediadora i, gràcies al procés, descobreixen que hi ha diferents formes per expressar afecte i estimació...
És un conte que ens parla de la mediació, dels conflictes, de comunicació i d'afecte.

Un llibre molt útil amb activitats diversesper treballar la intel·ligència emocional a les escoles.

Un disc - llibre amb 6 contes il·lustrats i un disc que inclou els contes i les seves cançons. Cadascún dels contes tracta un tema que té a veure amb les emocions i els sentiments que el nen experimenta al llarg del seu desenvolupament.

Precioses cançons d'autor que tracten diferents sentiments i emocions com l'alegria, la solitud, l'estimació, la valentia, la possessió, la ràbia, la indignació i la vergonya. En definitiva, un material per ajudar a descobrir als infants de primària els seus sentiments i emocions.

Espero que aquest recull de contes et pugui ser útil per treballar les emocions i els sentiments amb els teus alumnes.

Si vols descobrir més contes, visita l'article: Contes imprescindibles per treballar les emocions II . Conté un recull de 37 contes molt útils per treballar les emocions i els sentiments amb els infants.

Si en coneixes algun altre, que ens pugui ser útil per treballar les emocions, comparteix-lo als comentaris si us plau.

Molts gràcies 😉

# data[].attributes.attachment_link.title
35 contes imprescindibles per treballar les emocions I natibergada.cat

# data[].attributes.attachment_link.description
Treballar les emocions a l'escola és molt important. Com a mestre/a, cal que ensenyis als teus alumnes a gestionar les propies emocions: controlar la ràbia, conèixer la por, acceptar els errors, tenir empatia, tenir una bona autoestima ... Els contes poden ser una eina molt útil per treballar amb els infants.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Pasillos llenos de hileras de libros, luz tenue y mucho silencio, tan sólo quebrado por el pasar de las páginas. A menudo las bibliotecas pueden parecer un lugar casi sagrado. Porque cualquier excusa es buena para viajar y porque una buena novela es una buena manera de empezar una aventura, Skyscanner te trae las 30 bibliotecas más bonitas del mundo. Sigue leyendo y no te pierdas ni uno de estos templos de la literatura.

¿Por cuál empezarías tú?

1. Real Biblioteca del Monasterio del Escorial, Madrid, España

Fundada por Felipe II en el Monasterio del Escorial, esta biblioteca es una joya con mayúsculas. Bajo sus techos pintados cobija verdaderas obras maestras de la literatura y es un placer para los ojos la mires por donde la mires. El Salón Principal es una maravilla que parece más una catedral que un espacio dedicado a la literatura.

La moderna sede de la Biblioteca Real de Dinamarca es conocida como "El diamante negro" y no nos extraña. A orillas del puerto de Copenhague, este edificio de los arquitectos daneses Schmidt Hammer Lassen está formado por dos cubos negros que se inclinan ligeramente sobre la calle y que están unidos por un atrio de ocho plantas lleno de balcones. La biblioteca tiene una cubierta exterior de mármol negro y cristal desde la que se puede ver el mar.

3. Biblioteca Joanina, Coímbra, Portugal

La barroquísima Biblioteca Joanina es la biblioteca de la Universidad de Coímbra y un lujo indescriptible para bibliófilos. Fue construida en el siglo XVIII durante el reinado de Juan V, de quien toma el nombre, y en cuanto cruces el umbral no sabrás a dónde mirar. En tres grandes habitaciones separadas por grandes arcos las paredes se cubren de libros desde el suelo los cielos pintados. Por lo visto este monumento nacional custodia más de 250.000 volúmenes. ¡Ahí es nada!

4. Ala Mortlock de la State Library of South Australia, Adelaida, Australia

Con su techo de cristal que filtra la brillante luz australiana, el ala Mortlock de la Biblioteca Estatal del Sur de Australia es una de las más hermosas del mundo. El edificio abrió sus puertas en 1884 como biblioteca pública, museo y sala de arte y hoy es una atracción turística para cualquier ratón de biblioteca.

5. Delegación de Beitou de la Biblioteca Pública de Taipéi, Taiwán

Eco-sostenible y muy verde, el edificio que alberga la sucursal en Beitou de la Biblioteca Pública de Taipéi es, además de funcional, una preciosidad. Desde que abrió sus puertas en el año 2006, este trabajo de Bio-Architecture Formosana, está en boca de todo el mundo por ser uno de los edificios más eficientes energéticamente de la región. Construida en madera y con grandes ventanales, esta biblioteca es un prodigio. Además del lugar prefecto para huir del caos de Taipéi en busca de la calma.

6. Biblioteca de la Abadía de Admont, Austria

La de la Abadía de Admont es la biblioteca monástica más grande del mundo y un prodigio del arte barroco. Situada en el monasterio más antiguo de Styria, su opulento estilo se debe al arquitecto Josep Hueber, que diseñó en 1776 un espacio de 70 metros de largo, 14 de ancho y 13 de alto donde se guardan unos 70.000 volúmenes. Su techo pintado con frescos de Bartolomeo Altomonte es una de sus características más espectaculares. Así que en cuanto entres, alza la mirada.

La Biblioteca Central de Seattle es el corazón de las bibliotecas públicas de la ciudad y se ubica en un edificio futurista de 56 metros de alto construido a base de acero y cristal, en pleno centro. Los principales arquitectos del proyecto fueron Rem Koolhaas y Joshua Prince-Ramus, que diseñaron un espacio singular en el que "viven" casi 1 millón y medio de libros y otros materiales. Una vez dentro, te parecerá que estás flotando en pasarelas dentro de una piel de vidrio.

8. Biblioteca José Vasconcelos, México DF, México

La Biblioteca José Vasconcelos de la Ciudad de México es una de las más bonitas del mundo, aunque sólo sea por la descomunal escultura del esqueleto de una ballena de Gabriel Orozco que adorna su espacio central. Esta mega biblioteca al norte de la ciudad fue proyectada por el arquitecto Alberto Kalach y recibe su nombre del filósofo homónimo. Abrió sus puertas en mayo de 2006 y es un delirio de espacios suspendidos en el aire y luz. Nunca habías leído en un lugar igual.

9. Biblioteca George Peabody, Baltimore, Estados Unidos

Ligera, luminosa y grandiosa, como si fuera una ópera o un teatro. Así es la Biblioteca George Peabody. Este edificio pertenece a la Universidad John Hopkins y está situado en su campus en Baltimore. Fue creada por el arquitecto Edmund G. Lind gracias al filántropo que le da el nombre, cuyo objetivo era construir una biblioteca "para el libre uso de todas las personas que desearan consultarla". Con sus toques de crema y dorado, es una de las librerías más hermosas del planeta. Su estilo neogriego incluye un atrio que, sobre un suelo de mármol blanco y negro, se eleva hasta el techo de cristal.

10. Biblioteca del Clementinum, Praga, República Checa

El interior del Clementinum, uno de los edificios más significativos de Praga, oculta el paraíso de las ratas de biblioteca: una biblioteca barroca hermosa como pocas y con un techo decorado por Jan Hiebl. Esta gran galería dedicada a la literatura custodia miles de volúmenes sobre teología a partir del siglo XVII bajo los frescos que retratan el Templo de la Sabiduría. No te lo pierdas.

11. Biblioteca de la ciudad de Stuttgart, Alemania

La Stadtbibliothek Stuttgart se mudó en 2011 a un nuevo y reluciente edificio de color blanco en el que los libros son tan protagonistas como la arquitectura contemporánea. Este gran cubo blanco de 9 plantas se eleva, reluciente, en Mailänder Park. Este centro intelectual es una isla de conocimiento en la que se puede disfrutar de la mejor luz natural para devorar novelas. Desde su terraza las vistas de la ciudad no tienen rival. Así que ya lo sabes...

12. Biblioteca del Trinity College, Dublín, Irlanda

El Trinity College es la universidad más antigua de Irlanda (se fundó en 1592) y no nos extraña que su biblioteca figure entre las más increíbles del mundo. Su principal atractivo reside en la Sala Larga, construida entre 1712 y 1713 y que alberga los 200.000 volúmenes más antiguos de la biblioteca. Con 65 metros de largo, está llena de bustos de mármol y entre sus tesoros se cuentan una de las últimas copias de la proclamación de independencia, el célebre Libro de Kells y el arpa de Brian Boru, una de las tres arpas gaélicas que nos han llegado y símbolo de Irlanda.

13. Biblioteca Nacional de Austria, Viena, Austria

En una ciudad tan imperial como Viena, su Biblioteca Nacional no podía quedarse atrás. La más grande de todo el país, con más de 7 millones de volúmenes, está ubicada en dos sedes igualmente espectaculares. Una es el fabuloso Palacio del Hofburg y desde 2005 algunas de las colecciones como la de mapas y globos terráqueos antiguos, se han mudado al palacio barroco Mollard-Clary.

Por fuera un edificio de principios del siglo XX que mezcla el estilo Tudor con el Moderno y que armoniza con la abadía adyacente, el interior de la Biblioteca Central de Bristol es una maravilla neoclásica en la que destaca su entrada con arcos de mosaico de cristal turquesa. Este espacio público dedicado a la literatura es una pequeña maravilla que no deberías perderte... Por algo está protegido por el Patrimonio de Inglaterra.

15. Biblioteca Pública de Nueva York, Estados Unidos

La has visto en muchísimas películas de Hollywood pero no por eso deja de ser preciosa. El edificio Stephen A. Schwarzman de la Biblioteca Pública de Nueva York es un icono de la ciudad. Abrió sus puertas en 1911 y su famosa Sala de Lectura Rose es majestuosa, con techos de 16 metros de alto, libros por todas partes e iluminada por grandes ventanales y lámparas de araña que crean una atmósfera especial. ¡Compruébalo por ti mismo!

16. El salón teológico de la biblioteca de la Abadía de Strahov, Praga, República Checa

Quizás lo rococó no sea tu estilo, pero no nos negarás que el techo decorado del Salón Teológico de la Abadía de Strahov en Praga es una maravilla. Esta librería del siglo XVII fue el proyecto de Jeroným Hirnheim y ha sobrevivido hasta nuestros días como una verdadera obra maestra. Con estanterías a lado y lado, bajo la luz tenue, es como si hubieras viajado en el tiempo.

La biblioteca de Alejandría de nuestros días rinde homenaje a su predecesora en la antigüedad de la mejor manera posible. Con vistas al Mediterráneo y muy cerca del lugar donde estaba la original, este moderno complejo tiene espacio para 8 millones de libros aunque su espacio más destacado es la fabulosa sala de lectura de 70.000 metros cuadrados situada en 11 niveles en cascada.

18. Biblioteca Nacional de Francia, París, Francia

Quizás tenga una nueva sede, pero que no te engañen. La parte más bonita de la Biblioteca Nacional de Francia está en su sede antigua y, en concreto, en la sala de lectura oval de Richelieu, del siglo XIX y diseñada por Henri Labrouste. Con la luz que se filtra por los grandes ojos y la cúpula del techo, leer es una maravilla.

19. Biblioteca de la Abadía de Wiblingen, Ulm, Alemania

Otro flamante ejemplo del estilo Rococó que tan de moda estuvo hace siglos, la biblioteca del monasterio de Wiblingen es una explosión de formas, colores, dorados y esculturas de madera que parecen de mármol. Su galería central con el techo pintado es un encanto que te encantará desde el primer minuto.

20. Biblioteca del Congreso, Washington DC, Estados Unidos

El edificio Thomas Jefferson de la Biblioteca del Congreso de Estados Unidos ha salido en más de un film. Pero aquí los que son protagonistas son los 32 millones de libros catalogados... además de la grandilocuente arquitectura. El edificio se completó en 1897 y su estilo neoclásico está ornamentado por murales y esculturas de artistas americanos.

21. Biblioteca Codrington, Oxford, Inglaterra

En la ciudad universitaria de Oxford hay muchísimas bibliotecas, y casi todas preciosas. Pero ninguna como la Biblioteca Codrington, dentro del college All Souls, que se completó en 1751 y destaca por su luminosidad, pero también por sus hileras de estanterías en madera negra, sus esculturas y la paz que se respira.

Al verla, hay una similitud más que aparente. La Biblioteca Central de Vancouver es una especie de versión moderna del Coliseo de Roma en donde los libros y la cultura se convierten en el foco de atención. El grandioso edificio ocupa una manzana entera de la ciudad y además de una biblioteca con más de 1 millón de referencias, tiene tiendas, restaurantes, edificios de oficinas e incluso un jardín en la azotea.

23. Biblioteca de la Universidad Pompeu Fabra, Barcelona, España

En pleno campus de la Universidad Pompeu Fabra en la Ciutadella, en Barcelona, se oculta una joyita perfecta para cualquier bibliófilo. Un antiguo depósito de las aguas de finales del siglo XIX en cuya proyección participó Gaudí y que hoy es la surreal biblioteca de esta institución. Este laberinto de arcos paralelos de 14 metros de altura que se cruzan y se extienden a lo largo de 65 metros es algo digno de ver.

24. Biblioteca Central de Los Ángeles, California, Estados Unidos

La Biblioteca Central de Los Ángeles combina con maestría la arquitectura antigua con la moderna. El edificio original es de 1926 y bebe de las influencias del Mediterráneo y Egipto, con pirámides y mosaicos. La extensión de 1993 le añadió una nueva ala de estilo Modernista en la que hay un atrio enorme. Es la tercera librería más grande de los Estados Unidos, y una de las más singulares.

25. Biblioteca de Birmingham, Inglaterra, Reino Unido

La reluciente y nueva biblioteca de Birmingham abrió sus puertas en 2013 y desde entonces no ha dejado de sorprender a propios y extraños. Es la biblioteca pública más grande del Reino Unido y parece una gran tarta nupcial que combina el encaje de bolillos con el cristal y el color dorado. Sus arquitectos fueron el estudio de arquitectura Mecanoo y Buro Happold, que proyectaron un edificio sostenible, llamativo... y perfecto para sumergirse en la lectura.

26. Biblioteca de la Facultad de Económicas, Viena, Austria

Todo el nuevo campus de la Universidad de Económicas de Viena destaca por su arquitectura futurista. Pero si hay un edificio que se lleva la palma es la flamante biblioteca que ha diseñado la prestigiosa arquitecta Zaha Hadid. Su interior casi parece una nave espacial, blanco, diáfano y tan moderno que no darás crédito.

El Real Gabinete Portugués de Lectura de Río de Janeiro contiene más obras portuguesas que ningún otro lugar fuera de Portugal, entre los que hay varios ejemplares raros. Este edificio de estilo neogótico se completó en 1887 y te robará el corazón en menos de un segundo. Sus lámparas de araña y el techo de cristal y hierro son un prodigio.

28. Biblioteca del templo Haeinsa, Corea del Sur

Para pisar esta singular biblioteca tendrás que viajar lejos, pero valdrá la pena. El delicado y antiquísimo templo Haeinsa alberga las famosas escrituras budistas Tripitaka Koreana en un espacio en el que parece que el tiempo se detuviera hace siglos. Las hileras de madera del templo han sobrevivido a varios incendios e incluso a los bombardeos de la Guerra de Corea. El lugar es, como mínimo, inspirador.

29. Biblioteca de la Universidad de Tecnología de Brandemburgo, Cottbus, Alemania

La sinuosa estructura de metal y de cristal que domina el campus de la Universidad de Tecnología de Brandemburgo es como un faro en el campus. Diseñada por los famosos arquitectos Herzog & de Meuron, abrió sus puertas en el año 2004 y sobresale como un icono en el entorno. Hay quien dice que parece una ameba gigantesca, pero a nosotros nos parece más bien que es el edén para los amantes de la literatura.

Quizás su exterior sobrio y serio, de líneas rectas y tonos ocres no te llame mucho la atención. La Biblioteca Pública de Estocolmo es uno de los edificios más importantes de la ciudad y si cruzas el umbral te darás cuenta de por qué. En su interior, además de más de 2 millones de libros, el edificio de Gunnar Asplund, oculta una rotonda interior diáfana y ligera flanqueada por libros que parecen no acabarse nunca.

Y tú, ¿en cuántas has estado ya? Si conoces alguna otra biblioteca bonita que crees que debe estar en esta lista déjanos un comentario y la añadiremos.

Estos artículos te gustarán:
Las 22 librerías más bonitas del mundo Las 11 universidades más bonitas del mundo Las 15 estaciones de metro más bonitas del mundo Los castillos más bonitos de Europa Los laberintos más bonitos del mundo Los 12 mercados cubiertos más bonitos de Europa Los 13 cementerios más bonitos del mundo
Skyscanner es el comparador global para tus viajes que te ayuda a ahorrar en vuelos, hoteles y coches de alquiler.

# data[].attributes.attachment_link.title
Las 30 bibliotecas más espectaculares del mundo

# data[].attributes.attachment_link.description
¿Por cuál empezarías tú? Fundada por Felipe II en el Monasterio del Escorial, esta biblioteca es una joya con mayúsculas. Bajo sus techos pintados cobija verdaderas obras maestras de la literatura y es un placer para los ojos la mires por donde la mires.

# data[].attributes.attachment_link.description
SOBRE GEOLITTERA Què és Geolittera? Qui som? Vídeos Publicitat i difusió Aspectes legals i ambientals II FIRA DEL LLIBRE INFANTIL I JUVENIL DE GIRONA Tríptic de les tres Excuses per a llegir més Instruccions per a participar a l' Excusa Geolittera Fitxa de treball en pdf Formulari on-line per a trametre la fitxa de...

# data[].attributes.attachment_link.description
Habitació d'hotel (1931) Museo Thyssen-Bornemisza (Madrid) Edward Hopper (Nova York, 1882-1967)

# data[].attributes.headline
10 ideas para recrear la biblioteca escolar

# data[].attributes.subject
10 ideas para recrear la biblioteca escolar

# data[].attributes.attachment_link.title
10 ideas para recrear la biblioteca escolar

# data[].attributes.attachment_link.description
Webinar impartido por Marta Roig el 30 de marzo de 2016

# data[].attributes.headline
El mar i la serp, una novel·la de Paula Bombara

# data[].attributes.subject
El mar i la serp, una novel·la de Paula Bombara

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Canta Ismael Serrano "El mar se inquieta, es tempestad, lamento. ¿Quién pudo lanzar mil ángeles desde el cielo?" una balada trista dedicada A las madres de mayo. Es una manera poètica de denunciar el que va passar entre els anys 76 i 83 del segle passat i que ens serveix per saber de les misèries humanes. La literatura també ho explica: El mar i la serp, una novel·la adreçada als nois i noies d 'Educació Secundària ens endinsa en el període fosc de la dictadura argentina. Es va publicar per primera vegada l'any 2005 a Buenos Aires i ara la podem llegir en català gràcies al segell Nandibú de l'editorial Pagès.
L'autora, Paula Bombara, narra en primera persona com una nena que va de camí a l'adolescència explica la desaparició del seu pare, el segrest i tortura de la seva mare i el silenci que s'imposa en tothom qui l'envolta. A mesura que anem avançant en la lectura anem descobrint la veritat de la tragèdia que van viure moltes famílies argentines.
En paraules de l' Alba Besora, editora de Nandibú que va creure en la novel·la conscient de la duresa i el compromís del relat:

" De seguida que el lector hi entra, s'adona del pes d'allò que hi és escrit. Es tracta d'una novel·la juvenil, però és també una obra per a persones adultes. L'autora li dona un caient d'aparent simplicitat, d'immediatesa, pròpia de la redacció d'una adolescent. Tanmateix, la maduració prèvia a l'escriptura és molta i es fa evident en haver acabat la lectura. El mar i la serp és, doncs, una novel·la breu molt assaonada literàriament, molt plena quant a sentiments i valors que hi estan associats, molt madura pel que fa a la narració d'una tragèdia personal i col·lectiva que, a parts iguals, fa por d'haver sofert i vergonya d'haver-la hagut de viure en silenci."

S'ha de remarcar la traducció al català que ha fet la Bel Olid i també l'E studi preliminar amb propostes de treball i de comentaris de text a cura d'en Francesc Pané, catedràtic d'institut de llengua i literatura catalanes i que podeu descarregar clicant

Les propostes permeten l'aprofundiment en el contingut, la interacció entre autora, professorat i alumnat lector i, finalment, la introducció al debat literari i al d'idees i valors. Es una bona lectura per fer a classe i posar l'accent en la condició humana.

Lectura recomanable a partir dels 14-15 anys.
Un tastet de les primeres línies:
La mare s'ha emprenyat.
No he plorat. He dit que marxava. He cridat.
Em mira i em diu, ah, sí?
Dic, me'n vaig a casa la iaia.
D'acord, espera't que et faci la maleta.
L'ós i el conte del gat en una bossa. La mare em dóna la bossa.
Però ara no vull marxar.
La mare obre la porta. Diu, au, adéu. Està enfadada. No ploro.
No parlo.
Me'n vaig a casa la iaia. La mare tanca la porta.
He de caminar molt fins al carrer. Per un camí amb parets i sense sostre. Em canso de caminar. Surto a la vorera. M'assec aquí.
Ara no vull marxar.

Passa un gos.
Un senyor.
Una mare amb un bebè.
Un cotxe blau.
Un altre senyor.

Ve el pare!
Corro. El pare m'agafa a coll. Diu, què fas a la vorera?
He marxat. La mare s'ha emprenyat i m'ha donat aquesta bossa amb l'ós i el conte del gat.
Dic, he marxat. La mare s'ha emprenyat.
Diu que no he de marxar, que he d'anar a fer les paus amb la mare.
Diu, què has fet?
Res.
Res, dic.
El pare em porta a collibè pel camí amb parets i sense sostre.
Obre la porta.
El pare diu, saps qui m'he trobat a la vorera?
La mare diu, una nena rodamón?
Ploro. No sé què és rodamón.
La mare i el pare m'abracen fort. Em fan mal.
Ara la mare m'agafa a coll. Diu, endrecem-ho plegades.
Faig que sí amb el cap.
Obro els ulls. Fa sol.
Crido, maaaaare!
Ve la mare. Diu, bon dia.
La mare em prepara la llet. El pare no hi és.
Dic, on és el pare?
Ha marxat a treballar, diu la mare.
Miro la porta. La bici no hi és.
Dic, ha marxat amb bici? La mare mou el cap. Això és que sí.
DADES:
El mar i la serp
AutorA: Bombara, Paula
ISBN: 978-84-9975-807-7
112 pàgines
Tapa rústica
140 x 200 mm
Col·lecció: Nandibú - Nandibú Horitzons Nº 01
Data de publicació: Novembre 2016

# data[].attributes.attachment_link.title
El mar i la serp, una novel·la de Paula Bombara

# data[].attributes.attachment_link.description
Canta Ismael Serrano "El mar se inquieta, es tempestad, lamento. ¿Quién pudo lanzar mil ángeles desde el cielo?" una balada trista dedicada A las madres de mayo. Es una manera poètica de denunciar el que va passar entre els anys 76 i 83 del segle passat i que ens serveix per saber de les misèries...

# data[].attributes.headline
Il·lustrem-nos! Una experiència d’animació lectora des de la llibreria

# data[].attributes.subject
Il·lustrem-nos! Una experiència d’animació lectora des de la llibreria

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Amb motiu de la celebració dels 40 anys de la revista GUIX, el número de gener va ser substituït per la publicació d'un llibre commemoratiu que recull alguns dels bons articles que durant aquest anys han aparegut a la revista. És per aquest motiu que l'habitual revista s'ha endarrerit un mes i, per tant, la secció "viure la lectura" que comentem en aquest blog.
Al número que arriba aquest febrer, la Montse Marcet, llibretera de Rubí, ens explica com les llibreries són una baula necessària per encomanar el desig de llegir. El seu article es titula Il·lustrem-nos i, entre d'altres pensaments, ens explica que:
La principal intenció dels llibreters i llibreteres que avui dia treballem envoltats de llibres és la d'encomanar el gust per la lectura.
Compartir els llibres i àlbums il·lustrats que ens agraden, els que trobem innovadors, originals, sorprenents, d'editorials petites i valentes o grans i consolidades, però sobretot, que ens transmeten emocions.
Ens agrada recomanar a amics i clients aquells llibres que s'adaptin als seus gustos o a la necessitat del moment, que tant pot ser educativa com emocional o simplement contemplativa, perquè entenem els llibres infantils i àlbums il·lustrats com a obres literàries i artístiques.
Les llibreteres, perquè es curiós que majoritàriament és un món femení (amb alguna excepció), volem ser sobretot, dinamitzadores culturals i el nostre afany va molt més enllà d'aconseguir vendre un llibre i el que es troba com a denominador comú de les companyes que conec que aposten per aquesta línia, és sobretot la il·lusió i la passió per compartir i donar a conèixer aquells llibres que creiem que no és possible que passin desapercebuts, que, com diu Agustín Fernández Paz en el seu llibre Lo único que queda es el amor:
" Volvía encontrarme con uno de esos libros que me alborotan el corazón y me devuelven la alegría de vivir. Al acabarlo me asaltó otra vez el deseo que siempre siento en esos casos: telefonear a los amigos, salir a gritar en medio de la calle, proclamarlo a todo el mundo. Decirle a la gente que no puede seguir viviendo sin leer un libro así, hay demasiada belleza en él para ignorarlo".

I per això organitzen presentacions, xerrades, contacontes, exposicions, tallers i tot el que els passa pel cap. Emprant les paraules de la Montse:
Els llibreters som un esglaó més en la cadena del llibre. Des dels autors als lectors hi ha tot un munt de gent que treballa per fer arribar el llibre al seu destinatari final, el lector. Il·lustradors, editors, promotors comercials, agents literaris, traductors, correctors, maquetadors, impressors, distribuïdors, bibliotecaris, alguns mestres, i amants dels llibres en general juguen un paper fonamental en aquesta tasca. Però una de les funcions més importants que fem a les llibreries, és seleccionar i oferir productes que siguin realment de qualitat. El mercat editorial és molt abundant, però no tot el que arriba a les llibreries té els requisits que es mereix un públic lector inundat i sobresaturat de novetats.
A la segona part de l'article ens presenta una pràctica que amb la col·laboració d'alguns il·lustradors que com Dani Cruz, Noemí Villamuza, Leonardo Rodriguez o Zuzanna Celej, entre d'altres, organitza a Rubí dins del seu projecte d'animació Lectors al tren!
L'article complet el podeu llegir al número de febrer de GUIX (en català) i AULA (en castellà).

les fotografies que acompanyen aquesta entrada són gentilesa de la Montse Marcet.

# data[].attributes.attachment_link.title
Il·lustrem-nos! Una experiència d'animació lectora des de la llibreria

# data[].attributes.attachment_link.description
Amb motiu de la celebració dels 40 anys de la revista GUIX, el número de gener va ser substituït per la publicació d'un llibre commemoratiu que recull alguns dels bons articles que durant aquest anys han aparegut a la revista. És per aquest motiu que l'habitual revista s'ha endarrerit un mes i, per tant, la...

# data[].attributes.headline
Els millors vídeos per treballar els valors

# data[].attributes.subject
Els millors vídeos per treballar els valors

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A l'escola, a part d'ensenyar matemàtiques, llengua, ciències,... és fonamental treballar les emocions i els valors.

Una bona manera de fer-ho és utilitzar els curts. A partir de la seva visualització es poden establir diàlegs i converses molt interessants amb els infants.

En aquest article trobaràs 50 curts que et poden ser útils per treballar valors fonamentals com el treball en equip, la convivència, la motivació, la solidaritat, l'amistat, l'amor, la resolució de conflictes...
Nota: Per poder accedir als curtmetratges fes clic al títol o la imatge. Si trobes algun enllaç trencat (sovint passa que hi ha vídeos que desapareixen del Youtube per temes de drets d'autor), pots fer la cerca al Youtube pel nom.

Curts per treballar la convivència

La convivència és l'acció de conviure, viure en companyia d'un altre o altres . Es tracta d'un concepte vinculat a la coexistència pacífica i harmoniosa de grups humans en un mateix espai .

Dia i nit. Els protagonistes d'aquest curt són dos personatges completament oposats, dos fantasmes molt simpàtics. Aquests personatges descobriran la importància de no jutjar, tolerar i sobretot, acceptar els altres malgrat les diferències El curt permet reflexionar sobre el fet que no s'ha de rebutjar el que desconeixem.

For the birds. Un curt molt útil per parlar de la convivència i el respecte a la diversitat. Els protagonistes són uns ocells a qui donen una merescuda lliçó.

Curts per treballar la solidaritat i la generositat

La solidaritat és la presa de consciència de les necessitats alienes i el desig de contribuir a la seva satisfacció. Es tracta d'un valor que cal fomentar en tots els àmbits, començant pel familiar i l'escolar. És l'art d'assistir als altres i de caminar per una senda compartida.

La Es tracta d'una virtut i un valor positiu que pot associar-se a l'altruisme, la caritat i la filantropia. generositat és la inclinació a donar i compartir per sobre el propi interès.
Un vídeo que demostra que és possible aconseguir convertir el món en un lloc millor amb petites accions diàries. El que guanya una persona que és bona amb la gent no són diners, no es farà famós i sortirà a la televisió... el que rep són emocions i experimenta la felicitat. Un vídeo molt útil per treballar l'empatia, la generositat i l'altruisme.

Cuerdas. Aquest curtmetratge narra una tendra història d'amistat entre dos nens molt especials, però també és una obra que parla de valors i il·lusions (Cal buscar el link a Youtube, només he trobat l'accés a la web).

La cosa perduda. En aquest curtmetratge es demostra que sovint no som conscients del que els passa a les persones que tenim a prop ni quins són els seus problemes. És important que siguem solidaris amb els altres i que ajudem a tothom sempre que puguem.

La importància de donar. Un vídeo molt emotiu quedemostra la importància de ser solidari i generós amb les altres persones.

Àngel i dimoni. En aquest curtmetratge es demostra que cal ser solidari amb les altres persones, sobretot si tenen una situació més desfavorable.

Curts per parlar del treball en equip

El treball en equip consisteix en la realització d'un treball en el si d'un grup de persones, orientats per a l'abast d'objectius comuns. En virtut d'això, cada persona de l'equip ha d'aportar o realitzar una part per a resoldre un conflicte o un treball encomanat.

Presto. Un mag es troba amb nombrosos problemes quan el conill del barret de copa, exigint la seva pastanaga, es rebel·la just en començar el seu espectacle. Un curt molt útil per ensenyar als infants la importància de compartir, no ser egoistes, resoldre els conflictes, ser humils ...

Això és actitud. En aquest vídeo un infant ens dóna una lliçó d'actitud. Una actitud que a vegades oblidem tant petits com grans. Cal que visquem la vida amb optimisme.

La lluna. (The Moon). Disney Pixar (2011) La Lluna és un curtmetratge que narra la història de tres generacions. Tres generacions en poc més de 6 minuts: l'avi, el pare i el fill, i de com aquest aprèn la professió dels dos. Molt útil per treballar amb els alumnes la importància de ser qui som i de buscar la nostra pròpia identitat i la importància de treballar en equip.

Fishing With Sam. Un curtmetratge que demostra que a vegades podem ser insolidaris i egoistes. Però la nostra conducta té unes conseqüències i cal ser-ne conscients i intentar sempre tractar bé a tothom.

Treball en equip, pingüins, formigues i crancs. 3 espots sobre el treball en equip. Molt curts però molt clars.

Pigeons. Un curt d'animació amb tres protagonistes molt divertits i afamats.

Curts per treballar la resolució de conflictes

La intel·ligència emocional és una eina significativa en l'habilitat de les persones per resoldre els conflictes. Els conflictes són part de la nostra vida i una gran font d'aprenentatge. Tenir conflictes significa estar viu, i és saludable aprendre a gestionar-los.

El poder de les abraçades. En aquest curtmetratge es presenta el món com un lloc fred i distant, les persones es mostren agressives i irritables. Però també es demostra que una abraçada expressa i fa sentir: amor, afecte, seguretat, protecció, confiança, fortalesa, suport, estima, amistat, alegria, felicitat. Una abraçada pot trencar barreres que de vegades les paraules no poden trencar.

El pont: En només 2 minuts aquest curt ens convida a reflexionar sobre el diàleg, la importància de la comunicació i el poder de la bona feina en equip. Es demostra que cal resoldre els problemes parlant, ja que d'aquesta manera tots hi guanyem.

L'home orquestra. Aquest curt narra una història que succeeix a Itàlia on un home orquestra sempre toca en la mateixa plaça. Un dia apareix un rival que competeix per endur-se els diners d'una nena que hi ha a la plaça. El curtmetratge demostra que a vegades som molt competitius i per aconseguir els nostres propòsits podem ferir a altres persones.

Carrot Crazy. Un curtmetratge una mica esbojarrat i bèl·lic en el que dos caçadors es barallen per aconseguir capturar una presa. Els dos aprenen una bona lliçó.

La motivació explica el motiu pel qual un infant es comporta d'una manera o l'interès que el porta a intentar aconseguir algun objectiu.

Mariza: Un curt en què els protagonistes són un pescador i el seu ase. El curt permet reflexionar sobre la importància de la motivació per aconseguir les coses.

Knick knack.Un ninot de neu que està dins d'una bola de cristall vol unir-se als altres records de viatge, però la cúpula de vidre que l'envolta s'interposa en el seu camí, malgrat tots els seus esforços.

El alfarero. Aquest curtmetratge explica la història d'un mestre i el seu deixeble al qual ensenya a treballar el fang. Conte per reflexionar sobre l'aprenentatge significatiu i l'ensenyament.

Subes y bajas la vida es así: Un curt que et recorda que la motivació és molt important per seguir endavant.

Kiwi. Un curt que ens demostra un gran esperit de superació.

Ormie the Pig. Un curt molt enginyós i divertit que ens ensenya que la motivació és bàsica per aconseguir els nostres propòsits.

Blur Studio. Un curtmetratge molt divertit que explica les aventures que passa el protagonista per aconseguir menjar.

L' autoestima és la capacitat que té una persona per valorar-se, respectar-se i acceptar-se a si mateixa tal com és. És el conjunt d'actituds i pensaments que una persona té sobre si mateix. Si aquests pensaments i sentiments són positius, tindrem una persona amb una autoestima alta i equilibrada. Si, per contra, solen ser de tipus negatiu, la persona tindrà una autoestima baixa.
Aquest curtmetratge és una commovedora història, basada en un còmic de Fabio coala, que reflexiona sobre la importància de les coses senzilles i l'amor propi. Els protagonistes que donen vida al muntatge són un nen i un petit gos. En aquest curtmetratge es fa una reflexió sobre la discapacitat i a la importància de l'actitud per superar els obstacles.

Mis Zapatos. És un curtmetratge que fa referència als valors de la vida. Hem d'aprendre a viure i conviure amb el que la vida ens regala cada dia.

És qüestió d'actitud. En aquest curtmetratge dos personatges, Jinxy Jenkins i Lucky Lou, viuen la vida de maneres molt diferents. En trobar-se descobreixen que l'actitud i la confiança sempre ens obren el camí.

Es cuestión de actitud: Un curt que t'anima a no decaure davant els reptes que se't plantegen a la vida.

En aquest vídeo es plasma la idea que tots tenim un gran potencial per explorar i explotar. Les coses simples poden tenir molts usos i significats, tot depèn dels que nosaltres decidim donar-los. Sempre cal veure més enllà.

L' amistat és un sentiment convingut amb una altra persona, on es cerca confiança, consol, amor i respecte. És un vincle molt especial entre dues persones.
Un curtmetratge que mostra l'amistat que sorgeix entre un ancià i una nena amb uns amiguets tan entremaliats com ella. "Monsterbox" ens pot ser útil per ensenyar als infants el valor de l'amistat i com el treball en equip dóna els millors resultats.

Aquest curtmetratge és una encantadora història sobre un malentès entre un home anomenat Stanley i la seva preuada nevera de 1950, anomenada Chillie. Amb aquest curtmetratge podem treballar el valor de l'amistat.

Escógeme y llévame a casa. Un curtmetratge que parla de l'inici de l'amistat entre una nena i un cadell de gos.

Monkey Spoon. Un curtmetratge protagonitzat per dos micos que els costa compartir. Un recurs molt útil per parlar del valor de la amistat i l'aprendre a compartir.

La vella i el robot. Un curtmetratge molt tendre que pot ser molt útil per parlar del valor de l'amistat.

The misguided monk. Un curt que no et deixa indiferent. Fa referència al valor de l'amistat.

Curts per parlar de la tolerància, la igualtat i l'empatia.

La tolerància és l'actitud de la persona que respecte a les opinions, idees o actituds de les altres persones encara que no coincideixin amb les pròpies.

La igualtat social és l'objectiu de buscar una mateixa quantitat de riquesa, de felicitat, de respecte i d'igual tracte en la justícia per a totes les persones.

L'empatia és la participació efectiva i, en general, emotiva d'una persona en una realitat aliena. Ser empàtics és ser capaços de "llegir" emocionalment a les persones. Sembla ser un mecanisme adaptatiu.

Per quatre cantonades de no res. És un vídeo que es basa en un conte que tracta sobre la diversitat, l'amistat, la multiculturalitat, la diferència i l'exclusió, explicada de manera comprensible pels nens. A més, reflecteix les diferències individuals, marcant que no tots som iguals però que, malgrat això, cal saber respectar aquestes diferències i ens hem d'adaptar per disminuir aquestes dificultats.

El cassó de Lorenzo. És un vídeo que es basa en un conte que amb paraules simples i unes il·lustracions tendres i divertides, recrea el dia a dia d'un nen diferent: les seves dificultats, les seves qualitats, els obstacles que ha d'afrontar ... Un conte metafòric per parlar de les diferències als més petits. La superació d'un nen amb dificultats per suportar el dia a dia.

L' amor és una virtut que representa tot l'afecte, la bondat i la compassió de l'ésser humà.
El curtmetratge està inspirat en aspectes molt significatius de Hawaii, en la metàfora de saber esperar a l'amor, fins i tot, quan passen molts anys. La bellesa de construir un nou paisatge (una nova vida) en parella sembla prometedor.

La font dels desitjos. Un curtmetratge que fa referència als desitjos i a l'amor.

Rooted. Un curtmetratge molt bonic que parla de l'amor entre dos arbres i el valor dels petits moments.

Paperman. Una deliciosa història d'amor narrada a través de la música i el poder de la imatge.

La brúixa. Un curtmetratge molt divertit que fa referència a l'amor. La vella bruixa del bosc busca el seu príncep blau a qualsevol preu.

L'ou. Curt de Pixar: Un curt que, de manera original i divertida, parla del poder de l'amor.

Els pops. Una història d'amor protagonitzada per dos pops. Fins on pot arribar l'amor?

The Lonely Bachelor. Aquest curtmetratge explica la història d'amor que neix entre els dos protagonistes.

Tom y Ángela. Un curtmetratge sobre l'amor amb dos protagonistes molt divertits.

Curts per treballar la veritat i la mentida

El venedor de fum. El curt fa referència a un venedor ambulant que arriba al poble oferint la possibilitat de fer realitat els somnis dels habitants. El curt permetrà als alumnes reflexionar sobre diferents temàtiques: la veritat/ la mentida, la realitat/ els somnis, les aparences...

The fantastic flying books. Aquest excel·lent curtmetratge ens mostra com els llibres ens transformen, edifiquen la nostra vida, ens fan volar amb la imaginació, ens ajuden a desenvolupar les nostres qualitats i per mitjà de la creativitat ens ensenyen a redescobrir el món.

Geri's Game. Un curtmetratge molt original en la que el protagonista juga una partida d'escacs molt especial.

Espero que aquests curts et siguin útils per treballar a l'aula. Jo els he fet servir en més d'una ocasió i són una molt bona manera d'introduir debats al voltant dels valors i les emocions.

Segur que n'hi ha molts més que jo no conec. Si en coneixes algun que vulguis recomanar afegeix-lo als comentaris.

Moltes gràcies 😉

# data[].attributes.attachment_link.title
50 curts imprescindibles per treballar les emocions i els valors a l'aula I natibergada.cat

# data[].attributes.attachment_link.description
A l'escola, a part d'ensenyar matemàtiques, llengua, ciències,... és fonamental treballar les emocions i els valors. Una bona manera de fer-ho és utilitzar els curts. A partir de la seva visualització es poden establir diàlegs i converses molt interessants amb els infants.

# data[].attributes.body
Bib Box, el nou projecte del Servei de Biblioteques destinat als nens més petits

# data[].attributes.attachment_link.title
Bib Box, el nou projecte del Servei de Biblioteques destinat als nens més petits

# data[].attributes.attachment_link.description
Bib Box és un nou projecte per promoure la iniciació a la lectura entre els més menuts

# data[].attributes.body
Curs sobre biblioteques escolars a Can Butjosa

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A la biblioteca infantil i juvenil de Can Butjosa (Parets del Vallés) han dissenyat un curs sobre " La biblioteca escolar, la clau de l'èxit a l'escola". Les dates de realització són els dies 22, 29 de novembre i 13 i 20 de desembre de 17:00 a 20:00h. Les inscripcions es tancaran el 15 de novembre.
La formadora és la Júlia Baena, bibliotecària i dissenyadora gràfica, autora del blog sobre Literatura juvenil http://www.bibliotecajuvenil.com/author/julietabaena/
Si hi esteu interessats, podeu inscriure-us a:
https://docs.google.com/forms/d/e/1FAIpQLSdkLiYB186aHAQcBpR6vSJUEYmkx5PZUmCtg4SIGVeknXcaFA/viewform

Aquesta entrada s'ha publicat en notícies i etiquetada amb biblioteca escolar, Can Butjosa, Curs, Júlia Baena, literatura infantil i juvenil. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.

# data[].attributes.attachment_link.title
Curs sobre biblioteques escolars a Can Butjosa

# data[].attributes.attachment_link.description
A la biblioteca infantil i juvenil de Can Butjosa (Parets del Vallés) han dissenyat un curs sobre "La biblioteca escolar, la clau de l'èxit a l'escola". Les dates de realització són els dies 22, 29 de novembre i 13 i 20 de desembre de 17:00 a 20:00h.

# data[].attributes.body
El xiquet i el poble perdut

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Escriptors i editors han dedicat una atenció especial, durant aquests últims anys, a escriure i a publicar sobre la barbàrie de la Guerra, un tema fins fa poc considerat tabú i molt sovint embolcallat pel patiment de molts dels seus protagonistes i amb un silenci insuportablement obligat i punyent.

L'objectiu principal de la publicació d'aquests relats ha estat, és clar, donar a conèixer uns fets dramàtics, tristos i desoladors, per tal de retornar la dignitat i la justícia a qui els van patir i poder recuperar, si és possible, la veritat tan sistemàticament i escandalosament falsejada.

"El xiquet i el poble perdut", de l'escriptor i professor Pere Martí i Bertran, és una nova mostra més d'aquesta literatura, especialment destinada als lectors joves que, en aquest cas, narra escenes molt emotives de la Guerra Civil, concretament sobre la batalla de l'Ebre i la serra de la Fatarella. Segons es pot llegir a la contraportada del llibre, els personatges que hi apareixen són reals, però novel·lats; són locals, però universals; transmeten unes vivències i un sentiments personals, però compartits per qualsevol ésser humà.

El relat està publicat per Ediciones del Serbal i la Fundació el Solà i il·lustrat per Joan Miró Oró amb dibuixos que saben transmetre l'angoixa i el patiment d'un poble que es veu abocat forçosament a haver de deixar-ho tot amb el perill immens de perdre-hi la vida.

L'autor escull un protagonista ben jove encarregat de transmetre als joves lectors la magnitud dels fets i la por a un futur incert que es veu obligat a viure, sense entendre'l, el desconcert general de tota la família i del seu entorn i a patir l'angoixa d'una societat totalment fragmentada i enfrontada. La recuperació de la memòria històrica és la finalitat última del relat, una recuperació que el jove protagonista afronta amb una convicció i optimisme tan remarcables que li fan exclamar que, malgrat allò que recorda i va viure, la seva va ser una infantesa feliç. Un bon missatge, certament, per als lectors, sobretot joves, que llegiran i viuran uns episodis tan nefasts.

Uns fets sobre els quals no es podia ni opinar ni preguntar

Pere Martí sap dosificar bé els nombrosos ingredients d'emoció i de sofriment i va introduint a poc a poc el protagonista, i amb ell els lectors, en una guerra salvatge i incomprensible. Així observa amb preocupació com allò que no passava de ser un joc que preocupava molt als grans va degenerant en activitats cada vegada més violentes que va transformant les cares de la gent colpida per la por i un silenci eixordador que obligava a tothom a canviar de tema quan algú preguntava massa. La presència de les típiques cintes negres assenyalant el dol cosides al jersei o a l'abric així com la necessitat de senyar-se tant, mentre deien "Jesús, Josep i Maria" eren signes evidents de la grisor nefasta que s'anava escampant pertot.

No cal dir que les il·lustracions de Joan Miró Oró ajuden -i molt- a llegir el relat. Permeten observar, per exemple, les inexpressives i demacrades cares dels personatges (a la pàgina 10), els colors foscos amb què són il·luminats (pàg. 17) així com les escenografies aclaparadores que els acompanyen (pàg. 41). També un "Apèndix històric" i una breu "Bibliografia" ajuden a informar sobre els fets tractats.

El relat és volgudament emotiu i equilibradament generador de sentiments diversos sobre un tema prou seriós sobre el qual s'ha escrit ja força i no sempre amb el seny i la serenor que caldria. Pere Martí ofereix un text just, amb un missatge clar i amb l'objectiu d'ajudar, especialment als joves, a intentar revisar algunes de les conductes i comportaments de què hem estat capaços els humans al llarg de la nostra història. Intentar entendre'ls, és clar, per intentar també no repetir-los. Si és posible!

... malgrat tots els mals que vam patir

a casa, al poble, al país, jo tinc la sensació

que vaig ser un infant feliç als anys de la guerra.

Un infant que potser va créixer més de pressa

del compte, però feliç al cap i a la fi.

(Missatge positiu al final del relat)

# data[].attributes.attachment_link.title
"El xiquet i el poble perdut", un relat emotiu de Pere Martí i Bertran

# data[].attributes.attachment_link.description
Escriptors i editors han dedicat una atenció especial, durant aquests últims anys, a escriure i a publicar sobre la barbàrie de la Guerra, un tema fins fa poc considerat tabú i molt sovint embolcallat pel patiment de molts dels seus protagonistes i amb un silenci insuportablement obligat i punyent.

# data[].attributes.body
L’Il·lustríssim Leonardo Rodríguez

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Comparteixo la información de l'exposició IL.LUSTRISSIM que s'inaugura avui divendres dia 21 a l'espai d'Art La Claraboia, al carrer Sant Miquel, 9 de Rubí. Es tracta d'una acció que promou la Montse Marcet (lectors al tren!), una entusiasta convençuda del valor de la literatura infantil i juvenil com a transformadora dels pensaments i valors dels nostres infants i joves.

En aquesta ocasió l'artista que ha convidat és en Leonardo Rodríguez, un il·lustrador independent que viu i treballa a Barcelona.
El seu treball ha aparegut a la revista MAD, Nova York, Barcanova Editors, Barcelona, RBA Editors, Barcelona, i en El Diari universal, Caracas, Veneçuela. També ha treballat com a director d'art per a Dancing Diable Studio, Nova York, on va treballar en la producció de la campanya Go Wild per al zoològic del Bronx. Col·labora com a dibuixant per a diverses seccions de la revista MAD, com ara pàgines "Fundallini" i "Històries d'inspiració", entre d'altres tasques. Va publicar el llibre Home-field advantage amb Simon &Schuster.

Una de les seves últimes creacions, forma part de l'exposició Il·lustrant l'ultima frontera, amb motiu del 50 aniversari de Star Trek, al Palau MariCel a Sitges, en el marc del Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya.

Ha il·lustrat diversos llibres d' Enric Larreula i d'en Jordi Folck que hi seran presents a la inauguració i donaran el seu parer del treball que ha fet pels seus llibres.

Les il·lustracions originals i els llibres en els que ha treballat, estaran a la venda des del divendres 21 fins el diumenge dia 30 d'octubre.

Algunes de les imatges d'aquesta entrada estan extretes del web de l'autor.

# data[].attributes.attachment_link.description
Comparteixo la información de l'exposició IL.LUSTRISSIM que s'inaugura avui divendres dia 21 a l'espai d'Art La Claraboia, al carrer Sant Miquel, 9 de Rubí. Es tracta d'una acció que promou la Montse Marcet (lectors al tren!), una entusiasta convençuda del valor de la literatura infantil i juvenil com a transformadora dels pensaments i valors dels...

# data[].attributes.attachment_link.title
Pere Martí: "Per a molts, la Guerra Civil segueix sent un tema tabú"

# data[].attributes.attachment_link.description
En Gatano era un nen quan va esclatar la Guerra Civil Espanyola. Tot i que al principi, ell i els seus amics s'ho van prendre com un joc, les seves famílies no van trigar en patir els efectes del conflicte bèl·lic.

# data[].attributes.body
Xerrada “L’educació sexual a l’escola i a la literatura infantil”

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Comparteixo la informació de l'Associació de Mestres relativa a la organització d'una xerrada sobre el llibre de Katharina von der Gathen E xplica-m'ho. 101 preguntes fetes per nens i nenes sobre un tema apassionant, editat per Takatuka aquest 2016.

La trobada serà el dimecres 19 d'octubre a les sis de la tarda a la Sala d'actes de l'Associació de Mestres Rosa Sensat (avinguda de les Drassanes, 3. Barcelona). Comptarà amb la presència de l'autora acompanyada de la Cristina Correro, membre del grup de treball Art i Literatura i de la Mariona Trabal, mestra i bibliotecària de l'escola Orlandai.

La xerrada és gratuïta, però per qüestions d'aforament cal inscriure's. Ho podeu fer entrant a la pàgina http://www2.rosasensat.org/post/xerrada-l-educacio-sexual-a-l-escola-i-a-la-literatura-infantil on, a més, hi trobareu tota la informació.

D'aquest llibre ja en vam parlar en aquest bloc el dia 11 d'abril. Ho podeu rellegir clicant AQUÍ

Aquesta entrada s'ha publicat en notícies i etiquetada amb Associació de Mestres Rosa Sensat, Cristina Correro, educació sexual, Katharina von der Gathen, literatura infantil, Mariona Trabal, Xerrada. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.

# data[].attributes.attachment_link.title
Xerrada "L'educació sexual a l'escola i a la literatura infantil"

# data[].attributes.attachment_link.description
Comparteixo la informació de l'Associació de Mestres relativa a la organització d'una xerrada sobre el llibre de Katharina von der Gathen Explica-m'ho. 101 preguntes fetes per nens i nenes sobre un tema apassionant, editat per Takatuka aquest 2016. La trobada serà el dimecres 19 d'octubre a les sis de la tarda a la Sala d'actes...

# data[].attributes.body
Jaume Centelles

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L'il·lustrador del mes, en Dan Santat, és força desconegut a casa nostra perquè només hi ha un llibre seu publicat, però és un llibre curiós. Parlo de Las aventuras de Beekle, el amigo (no) imaginario, editat aquest 2016 per Bruño.
Dan Santat va néixer a Brooklyn el 1975, fill d'Adam i Nancy Santat, una parella tailandesa que va emigrar als Estats Units el 1968. Quan en Dan va fer els tres anys, la seva família es va traslladar a Califòrnia.
Els seus pares estaven contents perquè es va graduar a la Universitat de San Diego, Califòrnia, en l'especialitat de microbiologia i estava predestinat a ingressar a l'escola d'odontologia... però va acabar inscrivint-se a l'Art Center College of Design, a Pasadena.
En acabar els estudis va treballar en diversos llocs, fent d'artista modelador 3D per a videojocs i va acabar dedicat al món dels llibres per a infants, aproximadament des del 2002. També va fer una sèrie de televisió animada per a la Disney.
En Dan Santat és supertreballador i hi dedica moltíssimes hores a dibuixar. Potser és perquè el procés és lent o potser és perquè la feina no està gaire ben pagada. El cert és que durant deu anys va estar dormint només quatre hores per nit. Es despertava cada matí a les 6:30 per ajudar els seus fills, Alek i Kyle, a preparar-se per anar a l'escola i després treballava fins a les dues de la matinada. En aquella època va il·lustrar més de seixanta llibres.
Naturalment, aquell ritme el va portar repetidament a l'hospital, estava esgotat i l'octubre passat va escriure al seu blog: "Esperen massa de mi, més del que no puc donar. Tinc trenta-nou anys i em sento cansat".
Per sort per a ell, unes setmanes més tard, l es aventures de Beekle va ser nomenat "millor llibre de l'any" i li van començar a arribar molt bones crítiques.

Fins a aquest moment, Dan era conegut per les seves il·lustracions plenes d'acció, d'humor i d'energia, com es veu en llibres com ara OH NO! OR HOW MY SCIENCE

PROJECT DESTROYED THE WORLD ( Oh No!: O Com el meu projecte científic va destruir el món), THE THREE NINJA PIGS (E ls tres porquets Ninja), i altres.
Les aventures de Beekle, en canvi, reflectia el seu costat més suau. El nom de Beekle, conta Santat que va ser inventat pel seu fill Alek, un dia que volia dir "bicicleta". Quan el nen tenia un any d'edat, pedalava un tricicle i exclamava amb molta alegria: "Beekle!" En aquell moment, la dona d'en Dan, la Leah va dir que algun dia aquell nom seria el d'un gran personatge. Anys més tard, "Beekle" es va convertir en l'amic (no) imaginari.
La gestació del llibre va començar amb un guió molt curt, uns dibuixos en blanc i negre, i una mostra a tot color. En Beekle tenia un ull, un barret i una bufanda, i una història que suggeria viatge i aventura.
De mica en mica el personatge va anar canviant, tenia dos ulls, i li vaafegir una corona. A les guardes es veuen diversos infants amb els seus amics imaginaris, cadascun aparellat específicament amb els interessos del nen. A les guardes dels davant, en Beekle es troba sol, i, en canvi, a la part de darrere, ja està amb la nena Alice.
A la portada i en el llibre veiem que mentre que els adults no li fan gaire cas a en Beekle, en canvi sí que en fan als animals.

La paleta de colors ajuden a passar del món psicodèlic a del món imaginari del l'arc de Sant Martí als grisos foscos i blaus del món real. Quan el sol es pon amb en Beekle assegut a la part de dalt d'un arbre, els tons sèpia juguen a favor de la seva malenconia, i quan coneix a l'Alice, finalment, les flors i els colors es tornen brillants.
És un àlbum il·lustrat molt xulo però en el seu dia no vaig entendre massa la història, tot i que als USA és perfectament versemblant i està admès que els infants tinguin "amics invisibles", gairebé diria que és normal. En canvi, aquí arrufem el nas quan un en ens diu que està parlant amb el seu amic invisible... No ho acaben de pair i per això potser, la història no ens acaba de fer el pes.

El conte d'en Beekle va merèixer la medalla Caldecott l'any 2105.

Acaba d'aparèixer aquest estiu un altre llibre d'en Dan Santat que espero que es pugui veure traduït al català o castellà. Es titula ARE WE THERE YET? (Falta molt?) i és una meravella gràfica.
L'àlbum es basa en el viatge que fa una família amb cotxe per anar a visitar l'àvia que celebra el seu aniversari. El leitmotiv és la pregunta que tots hem sentit més d'una vegada quan només de pujar les criatures, cada cinc minuts, et pregunten si falta molt, si ja hem arribat, si encara estem gaire lluny, etc.
El que fa Dan Santat amb aquesta pregunta és realment brillant i la converteix en un joc inoblidable, en un anar i venir per l'espai i pel temps meravellós. Mentre anem passant planes veiem el nen com es va avorrint fins que en un moment donat l'autor ens obliga a girar el llibre cent vuitanta graus i comencem a llegir cap enrere, i el temps també va cap enrere... arriba a l'època del Far West, als dies dels pirata Barbanegra, a l'Europa medieval, a l'Antic Egipte, etc.

A mesura que els pares estan cada vegada més neguitosos, el noi a la part del darrere segueix imaginant fins que, finalment arriba a l'edat dels dinosaures. Un altre gir literal del llibre, i el temps ara passa volant, cap endavant... Genial!

Més informació a la pàgina web de l'autor: http://www.dantat.com
I al seu Facebook:http://www.dantat.com/DANTAT.COM/DAN_SANTAT_author___illustrator.html

# data[].attributes.attachment_link.title
Dan Santat, l'il·lustrador del mes (setembre 2016)

# data[].attributes.attachment_link.description
L'il·lustrador del mes, en Dan Santat, és força desconegut a casa nostra perquè només hi ha un llibre seu publicat, però és un llibre curiós. Parlo de Las aventuras de Beekle, el amigo (no) imaginario, editat aquest 2016 per Bruño. Dan Santat va néixer a Brooklyn el 1975, fill d'Adam i Nancy Santat, una parella tailandesa...

# data[].attributes.body
Festival 11-16 juny

# data[].attributes.headline
Guia de literatura infantil i juvenil.Estiu 2016.

# data[].attributes.subject
Guia de literatura infantil i juvenil.Estiu 2016.

# data[].attributes.body
Proposta de lectura des de les biblioteques públiques de les comarques gironines

# data[].attributes.headline
Els llenguatges del coneixement: Creació i lectura a partir de l’art

# data[].attributes.subject
Els llenguatges del coneixement: Creació i lectura a partir de l’art

# data[].attributes.body
La invitació a la lectura

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La companya Nati Calvo, bibliotecària a la Biblioteca Sant Ildefons de Cornellà de Llobregat i dinamitzadora dels Laboratoris de Lectura ha escrit un breu article a la revista GUIX de juny on explica que és el programa Llenguatges del coneixement.
Segons ella, aquest programa pretén potenciar l'impuls d'experimentar, és a dir, de crear per conèixer o conèixer per crear, intrínsec en l'infant. En aquest punt, la comunitat educativa i la biblioteca juguen un paper important a l'hora d'estimular la creativitat dels infants i l'hàbit lector a partir d'experiències positives d'aprenentatge i lectura

El programa L lenguatges del coneixement pretén que les visites escolars a la biblioteca esdevinguin experiències positives d'aprenentatge i facilitin l'harmonització de la lectura i el coneixement a partir de diferents llenguatges.

Seguint l'ideari dels Laboratoris de lecturai entenent que la missió de la biblioteca pública passa per esdevenir un espai generador d'aprenentatge, vam modelar un nou model:
- Creant espais d'escolta i interacció on ensenyar a descobrir el món.
- Acostant els coneixements als infants d'una manera engrescadora, buidant continguts, seguint la filosofia "less is more" (menys és més).
- Potenciant les habilitats de pensament, les actituds intel·lectuals i les sensitives.
- Fomentant la capacitat d'observació i interpretació, la imaginació, la creativitat i l'emotivitat.

A partir d'un primer eix d'aprenentatge, l'art de la pintura abordem diferents aspectes de la temàtica a través de tres sessions pautades, dirigides a grups d'edats determinats:
* Què veig al museu? per a alumnat de 6 a 8 anys
* Descobrir l'art per a alumnat de 8 a 10 anys
* Els sentits del petit museu per a l'alumnat de 10 a 12 anys

L'estructura d'aquestes dinàmiques, amb algunes variacions, normalment segueix el mateix format, amb les quatre fases que assenyalem a la pràctica de la pàgina següent.
El desenvolupament de cada apartat sempre juga en dos dimensions:
* Un temps individual d'escolta, visió, observació, tria i relació.
* Un altre temps d'interacció del grup, experimentació i creació a partir de propostes.

A la revista GUIX d'aquest mes de juny podeu llegir la pràctica que realitzen amb els alumnes de cicle inicial i que anomenen "Què veig al museu?". Ho fan a partir dels llibres El Punt, d'en Peter H. Reynolds i Un punt vermell, de l'autor David A. Carter.

# data[].attributes.attachment_link.title
Els llenguatges del coneixement: Creació i lectura a partir de l'art

# data[].attributes.attachment_link.description
La companya Nati Calvo, bibliotecària a la Biblioteca Sant Ildefons de Cornellà de Llobregat i dinamitzadora dels Laboratoris de Lectura ha escrit un breu article a la revista GUIX de juny on explica que és el programa Llenguatges del coneixement. Segons ella, aquest programa pretén potenciar l'impuls d'experimentar, és a dir, de crear per conèixer...

# data[].attributes.body
Salvador giralt acaba de publicar a la Biblioteca del Núvol l’ebook Grand Tour.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Salvador giralt acaba de publicar a la Biblioteca del Núvol l'ebook Grand Tour. Arran d'aquesta experiència, l'escriptor empordanès reflexiona sobre les diferències entre el llibre de paper i el digital.

Què tenen els llibres de paper que els fa tan entranyables? "Signatures autògrafes, ex-libris estampats o enganxats, dedicatòries, notes de coses que vols fer, fotos que vas deixar-hi un dia com a punt de llibre, tiquets del súper...".

Llegeixo amb interès algunes ocurrències aparegudes a la xarxa, aquests darrers dies, en relació amb els llibres de paper -protagonistes de la diada de Sant Jordi- i els seus antagonistes, els ebooks.

Els llibres de paper són humans, en el sentit que tenen una història particular i participen del pas del temps. Deixeu-me afegir que la seva naturalesa corpòria ens permet expressar els nostres estats d'ànim d'admiració o de contrarietat. Podem arrencar i rebregar els fulls, els podem cremar per encendre foc o simplement per apagar el nostre disgust, o els podem fer servir per falcar un moble. I si la impressió és favorable, si un llibre ens agrada de debò... ah, llavors, quin tresor guardem a casa nostra! El posem al millor lloc de la biblioteca i el mirem de reüll amb la satisfacció de guardar una joia preuada. I tornem alegrement i lleugers a la llibreria per tal de comprar-ne més i regalar-los als amics!

Les coses van d'aquesta manera perquè el llibre de paper és un objecte corpori, material; perquè hi és -qui ho posaria en dubte!-: els podem tocar i prendre, podem olorar-los, els acostem a la galta i en sentim la textura, i per llegir-los els hem d'obrir.

Una vegada vaig deixar a un amic -l'Eudald- un llibre de receptes de cuina que jo sovint consulto i, en tornar-me'l, em vaig adonar que hi faltaven algunes pàgines: la de la vichyssoise, la del rosbif i la del pastís Tatin. Vaig quedar mort. Però la cosa no passaria de ser una anècdota si no fos perquè uns dies després, convidat a casa seva, em va servir a taula una vichyssoise, precisament, i després un rosbif formidable, i encara, tal com ja m'ho esperava, de postres, un pastís Tatin que era per llepar-se els dits. He rumiat molt el sentit ocult de tot plegat, i he tret algunes conclusions: segurament, arrencar aquells fulls va ser una estratègia anticipada de l'Eudald per provocar una mena de déjà vu que estimulés les meves expectatives en relació amb els seus plats. Ho va fer per impressionar-me? Perquè, si és així, dono testimoni que va aconseguir-ho. És clar que vaig quedar astorat!, i encara ho estic; i confós! Però no us preocupeu per mi: vaig sopar d'allò més bé i m'ho vaig acabar tot.

Des de l'aparició dels ebooks, sempre lluents com un cotxe acabat d'estrenar, ens situem en un altre paradigma. Als ebooks no els afecten les contingències d'aquest món perquè no són ben bé d'aquest món: són habitants del núvol. Hi són -vull dir aquí, entre nosaltres-, però no hi acaben de ser; no, no hi són del tot, perquè simultàniament també són allà...

I què és, el núvol? Vaig preguntar-ho a un informàtic expert.

-No saps què és, el núvol? -em va dir, entre contrariat i molest per la obvietat de la pregunta.

I encara ho va repetir amb un to que em va semblar, fins i tot, una mica despectiu:

-De debò que no saps què és?

-No ho sé! -vaig contestar tranquil·lament.

I llavors, movent les mans en cercle, va assenyalar vagament enlaire (això em va semblar, que assenyalava enlaire) i va acabar per dir:

-Sí, el núvol...

-Els detalls! Els detalls! -vaig demanar.

Però ja se n'havia anat. No volia parlar-ne.

Es referia a un espai virtual que situem en un lloc indefinit, lluny de tota mena de contingències, on no hi ha canvis de cap mena; un espai arrecerat de la pols i les ventades, on es guarden, de forma segura i perdurable, els ebooks i altres fenòmens virtuals.

Però ja va sent hora que destapem les nostres cartes. Suposo que us adoneu que estic parlant de l'arc del progrés. De la mateixa manera que el telèfon va substituir el telègraf i les cartes i les postals escrites a mà han estat substituïdes per emails i whatsapp, és evident que l'ebook substituirà el nostre entranyable i atrotinat llibre de paper.

Ho sento molt, però és així. Fins i tot em sap greu de dir-ho, però no hi ha alternativa. És el camí del progrés que mai no torna enrere; com el seu germà bessó, el temps: agafats de la mà, indeturablement i infatigables, van sempre endavant. Qui podria aturar-los? Encara que no ens resulti prou engrescador ens hi haurem d'anar acostumant.

Però potser algú protestarà:

-No, de cap manera, això de la pantalla és impossible! Quan porto més de mitja hora de lectura, em ploren els ulls i començo a veure pampallugues que es mouen al meu entorn com si em trobés enmig d'un aplec de cuquetes de llum!

Santa innocència! Què en treus d'anar dient que no? Quan no hi ha alternativa, convé ser positiu. Fes-te'l llegir, l'ebook! Busca un bon lector que te'l reciti, algun secretari il·lustrat! I si definitivament no estàs a l'altura, el podries fer imprimir. Les teves negatives em recorden les revoltes inútils dels camperols contra les màquines de segar. Em puc imaginar una crema de tauletes i ereaders, propiciada pels nostàlgics del paper, i tu a primera fila. Simpatitzo amb vosaltres, però... entenc que estem parlant d'una revolta inútil.

Ara em sap greu la teva malenconia i per això et vull encoratjar. Si mirem la part favorable del fenomen, convindràs amb mi que els ebooks no ocupen espai; són allà, en el núvol, lluny de les contingències d'aquest món, estalvis de la pols i dels àcars, les humitats i els seus fongs perniciosos, i sobretot els ratolins infatigables que volten per les biblioteques d'aquest món. Aquesta mena d'animalons il·lustrats, com si diguéssim, els ratolins, no paren de rosegar fins que s'han menjat la part més substanciosa del paper, i quan te n'adones ja has fet tard; talment els talps amb els porros! Després d'aquell sopar majestuós, vaig convidar l'Eudald amb la intenció de superar el seu àpat: el volia sorprendre amb una vichyssoise reglamentària, però amenitzada amb uns quants bitxos picants que feia poc m'havien enviat des de Bengala. Baixo a l'hort a buscar els porros... i resulta que només n'atrapo les fulles!; el que semblava una filera de porros que ja demanaven de ser collits i venir cap a la cuina, és, a penes, un decorat inconsistent; perquè són buits de dintre, perquè els talps treballen des de baix sense que es noti!; com els ratolins, que també buiden els llibres i se'n mengen la polpa!

I encara un últim apunt per tal que t'animis i celebris els nous temps com una esperança de perdurabilitat.

Digues, on són els set-cents mil volums que van desaparèixer per les successives destruccions de la biblioteca d'Alexandria? I molt més a prop i d'una manera més nostrada, on són els set-cents volums de la biblioteca d'Avinyonet de Puigventós que el seu il·lustríssim alcalde, el senyor Josep Maria Bartolomé, va llençar a l'abocador del paper per reciclar (amb la millor de les intencions, això sí, però amb la contundència d'un Amr Ibn al-As)? I si la biblioteca imperial d'Alexandria va ser anorreada en un no-res, què no podria passar amb la modestíssima biblioteca de casa teva?

Reflexiona sobre les tragèdies perdudes d'Eurípides, les Memòries de Lord Byron, que la seva vídua va fer cremar davant d'un notari; els relats de Hemingway sobre la Primera Guerra Mundial, perduts per sempre més en una maleta, en el tren que anava de París a Lausana. L'evangeli de Maria Magdalena, que pels fragments que se n'ha trobat i segons diuen els especialistes, hauria pogut canviar la història sencera del cristianisme. I les cançons perdudes dels trobadors, que mai no podrem tornar a cantar.

# data[].attributes.attachment_link.description
Salvador giralt acaba de publicar a la Biblioteca del Núvol l'ebook Grand Tour. Arran d'aquesta experiència, l'escriptor empordanès reflexiona sobre les diferències entre el llibre de paper i el digital. Què tenen els llibres de paper que els fa tan entranyables?

# data[].attributes.body
Vine a dibuixar en Doraemon

# data[].attributes.headline
Setmana del Còmic a la Biblioteca Lambert Mata de Ripoll.

# data[].attributes.subject
Setmana del Còmic a la Biblioteca Lambert Mata de Ripoll.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Como todos sabemos, es fundamental la presencia de libros y/o cuentos en el aula para que los niños puedan disfrutar de ellos y engancharse a la lectura, pero también es interesante que tengan la oportunidad de llevarse libros a casa, que aprendan a cuidarlos y que tengan tiempo suficiente para disfrutarlos.

Por eso hoy, aprovechando la resaca del día del libro, quiero explicaros cómo organizar una biblioteca de aula que puede emplearse a partir de 5 años y de paso daros un regalito para descargar :).

¿Cómo empiezo?

Lo primero de todo es preparar una carta para las familias en el caso de infantil y primer ciclo de primaria, pidiendo a los papás que los niños traigan 2 cuentos. A partir de 3º ya podemos pedirles a ellos que se acuerden de traer dos libros que les gusten mucho.

¿Por qué dos cuentos por niño? Porque te aseguras de que haya variedad y porque siempre habrá niños que sólo se traigan uno o ninguno y así se puede compensar. Podemos pedirles que traigan cada libro en una lengua diferente.

Etiquetaje de libros

Una vez tenemos todos los libros, toca etiquetarlos. Recomiendo hacer mínimo 2 categorías, por colores, de esta manera será más sencillo organizarse. Si haces 4 categorías te saldrán a unos 12/13 libros por color y repartirá a los niños en el momento de apuntarse.

En el lomo del libro enganchamos una etiqueta del color de la categoría, con el número que le asignemos al libro.

En cada libro metemos un punto de libro hecho con una cartulina del color de la categoría donde los niños apuntarán la fecha corta del día que tienen que devolver el libro.

Hojas de registro

Este punto es muy importante ya que será el que asegure el éxito de la biblioteca de aula.

Debemos tener 2 tipos de hojas de registro:

Una donde estén registrados los libros que ha traído cada niño con el número asignado
Podemos hacer una lista completa de libros por ejemplo del 1 al 50 y cambiar de color cada 12 libros o asignar a un color del 1 al 12, a otro del 1 al 12 y así sucesivamente.

Otra que será una tabla de doble entrada (número y fecha) donde los niños apuntarán sus iniciales en la semana y número correspondiente impresa en una hoja del color de la categoría. (La tabla podéis descargarla aquí)
Importante en el caso de los más peques explicar y dedicar un tiempo a qué es eso de las iniciales que en su día yo, como profe novata, pasé por alto jeje.

¿Cómo ponerlo en práctica?

El día que tocaba biblioteca, repartía todos los libros en un par de mesas de la clase y ponía en otra mesa o en unas sillas las hojas de registro. Mientras hacían otras cosas yo los iba llamando por mesas. Cada semana empezaba por una mesa diferente para que todos tuvieran opción a elegir libro primero.

La mecánica requiere mucha paciencia al principio pero a la que entienden la mecánica es muy fácil y les da mucha autonomía.

La mesa a la que le toca va a la zona de los libros, donde cada niño debe elegir uno. Cuando lo tiene elegido deben buscar la hoja de registro del color de su libro y apuntar sus iniciales en el recuadro que coincide con la fecha y el número de su libro.

El último paso es apuntar en el punto de libro el día que deben devolverlo en formato "22-03-16". Antes de comenzar habremos mirado juntos y escrito en la pizarra qué día será el que tengan que devolver el libro.

Una vez hecho esto ya pueden guardarlo en su mochila y disfrutarlo en casa.

Aviso, al principio fue una locura, además fue mi primera tutoría y a veces daba cosas por hecho. Mi recomendación es los primeros días estar muy atenta, ayudarles y pedirles que antes de guardar el libro en la mochila te enseñen el punto de libro y que lo han escrito bien. Habrá niños a los que tendrás que ayudarles y poco a poco irán cogiendo confianza para hacerlo solos.

En mi caso la hacíamos cada semana aunque como teníamos tutoría compartida (catalán-inglés), en inglés tocaba cada 15 días. Eso ya es a vuestro criterio, a partir de que pasan de cuentos a libros, en tercero por ejemplo, yo recomendaría dejarles el libro 15 días, pero eso ya lo iréis viendo según las necesidades de la clase y el tiempo del que dispongas.

¿Cómo asegurarse de que todos devuelven el libro?

Antes de empezar el momento biblioteca los niños debían devolver el libro y poner una pegatina encima de sus iniciales, lo que quería decir que el libro había sido devuelto y podía coger otro.

¿Qué pasa si el niño no trae el libro? Simplemente que no puede llevarse otro, eso sí, en el momento que lo traiga podrá poner la pegatina y coger otro libro.

En el caso de los más peques es importante hablar con los padres porque puede ser que le hayan puesto el cuento en algún sitio que el niño ni sabe y que se vuelva loco buscándolo en casa sin preguntarles a ellos (experiencia real jeje). Los más mayores entendemos que deben ser ellos los que se responsabilicen del libro.

Valoración del libro

Cuando hacemos la biblioteca en primaria, tanto de libros que se llevan a casa como los que leen en clase, les gusta dar su opinión del libro, más que el famoso resumen de éste o, en el peor de los casos, resumen por capítulo.

Os hemos preparado una hoja de reseña pensada para ser impresa a doble cara donde el niño puede rellenar y dar su opinión sobre el libro, asignarle de 1 a 5 estrellas y luego archivarla para que los compañeros puedan consultarla antes de coger un libro.

Esto es algo que les encanta, y es una forma de escribir sobre lo que han leído y leer las opiniones de los otros compañeros, a partir de estas opiniones se pueden hacer tablas para ver qué libro gusta más.

Esta hoja más la tabla y el resumen de cómo montar una biblioteca en el aula podéis encontrarla en la sección descargas de nuestra web en catalán castellano e inglés o descargarlo directamente en castellano pinchando en la imagen.

Espero que este post os guste pero sobretodo que os sirva 🙂

Pincha en la imagen para conseguir tu agenda

2016-17

# data[].attributes.attachment_link.title
Cómo montar una biblioteca de aula (y no morir en el intento) - 2 profes en apuros

# data[].attributes.attachment_link.description
Como todos sabemos, es fundamental la presencia de libros y/o cuentos en el aula para que los niños puedan disfrutar de ellos y engancharse a la lectura, pero también es interesante que tengan la oportunidad de llevarse libros a casa, que aprendan a cuidarlos y que tengan tiempo suficiente para disfrutarlos.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Els amants de les aventures d'Astèrix i Obèlix tenim una cita a la biblioteca Ignasi Iglesias- Can Fabra perquè del 28 d'abril al 25 de juny es podrà veure l'exposició " Els papers d'Astèrix. Astèrix en 36 imatges de l'àlbum 36: El papir del Cèsar".

Es tracta d'una mostra que ressegueix el procés creatiu d'un àlbum a partir de l'últim títol, alhora que convida els lectors a recrear personatges i pàgines dels altres llibres de la col·lecció.

El proper dijous 28 d'abril, a les 19h, s'inaugura l'exposició amb visita comentada de Joaquim Noguero (comissari de l'exposició) però a partir d'avui ja hi ha algunes activitats relacionades. En concret, les següents:

Dimarts 26 d'abril: Taller Recreem els personatges d'Àsterix , per als alumnes de 3r A de primària de l'Escola Eulàlia Bota de Sant Andreu, amb el dibuixant Pedro Rodríguez.
Dimarts 26 d'abril, a les 18 h. : Taller Muntem una pàgina d'Astèrix , amb el dibuixant Manel Fontdevila. Públic juvenil i adult. Cal inscripció prèvia. Sala d'exposicions.
Dimecres 27 d'abril: Taller Recreem els personatges d'Àsterix, per als alumnes de 3r B de primària de l'Escola Eulàlia Bota de Sant Andreu, amb el dibuixant Òscar Julve.
Dijous 28 d'abril, a les 17.30 h: Taller familiar Àsterix et dóna ales! No tenim poció màgica, però podràs ser un gal si véns a la biblioteca a fer-te el casc amb ales de l'Àsterix. Sala infantil.

Biblioteca Ignasi Iglésias - Can Fabra
Segre, 24-32
Tel 93 360 05 50
b.barcelona.ii@diba.cat
http://www.barcelona.cat/bibcanfabra

# data[].attributes.attachment_link.description
Els amants de les aventures d'Astèrix i Obèlix tenim una cita a la biblioteca Ignasi Iglesias- Can Fabra perquè del 28 d'abril al 25 de juny es podrà veure l'exposició "Els papers d'Astèrix. Astèrix en 36 imatges de l'àlbum 36: El papir del Cèsar". Es tracta d'una mostra que ressegueix el procés creatiu d'un àlbum...

# data[].attributes.body
Revista d'il·lustració als llibres infantils i juvenils

# data[].attributes.attachment_link.title
Sant Jordi i el drac il·lustrats / San Jorge y el dragón ilustrados / St. George and the Dragon illustrated

# data[].attributes.attachment_link.description
Il·lustració de Malene Laugesen Saint Jordi està a l'imaginari iconogràfic arreu del món i nosaltres volem contribuir a augmentar aq...

# data[].attributes.body
Diferents activitats relacionades amb la Diada de Sant Jordi

# data[].attributes.attachment_link.description
Pinterest es una herramienta de descubrimiento visual que puedes utilizar para obtener nuevas ideas para todos tus proyectos e intereses.

# data[].attributes.attachment_link.description
La literatura infantil traspassa les barreres de l'edat; criatures i adults ens sentim sovint atrets per les seves històries, per les il·lustracions que els donen vida i pel tractament de temes universals que hi fan els autors. Però, davant la diversitat de publicacions, cap on ens decantem un cop som a la llibreria?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Encara penses que els llibres s'estan quiets als prestatges? Aquí els llibres són vius, divertits, salten a l'escena o t'esperen als espais de llegir o als de jocs per fer-te sentir en un món de fantasia.

A Món Llibre podràs conèixer les autores i els autors dels teus contes preferits, participar en els tallers més creatius, entrar en una biblioteca de somnis i saludar personatges de ficció que han pres vida!: el gos Molsa, el monstre de Frankenstein, l'aneguet lleig, el flautista d'Hamelín... Vine al cor del Raval el cap de setmana del 14 i 15 d'abril i entra en un món d'aventures i emocions.

Món Llibre és una capsa de sorpreses. Obre-la!

# data[].attributes.attachment_link.description
Encara penses que els llibres s'estan quiets als prestatges? Aquí els llibres són vius, divertits, salten a l'escena o t'esperen als espais de llegir o als de jocs per fer-te sentir en un món de fantasia.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L'últim llistat de recomanacions correspon a l'alumnat de cinquè i sisè de primària.

Història de la bicicleta d'un home llangardaix
Fina Casalderrey. Nandibú

La novel·la narra la història del nen que té un nom molt gran, Mundo, i que viu en un poble de Terol, Albarracín, amb una mare que muny cabres i fa formatges i un pare, pastor d'un ramat de mil cinc-centes ovelles.
La novel·la comença quan el nen té deu anys i molts somnis al cap. En Mundo és eixerit, intel·ligent i bon jan i un dia coneix a en Camilo, un treballador de la companyia de telèfons que passa pel seu poble instal·lant els pals que aguantaran els fils telefònics. Aquest home, amic del pare del nen, es desplaça amb una bicicleta (la que dóna títol al llibre) que tindrà una importància cabdal en els darrers capítols.
La novel·la se situa en els mesos previs a l'esclat de la Guerra Civil on la misteriosa desaparició del pare del nen, mostra un escenari on els silencis, les mirades dels veïns, les denúncies, les traïcions i les complicitats formen una teranyina de situacions molt ben explicades, molt sentides i que ens arriben al cor, sense caure en artificis narratius fàcils o previsibles.
El personatge d'en Camilo, el zelador de telefonia, amic de la família, que ensenya al nen a anar en bicicleta i el fa pujar dalt d'un dels pals de telèfons, esdevé clau perquè les seves anades i vingudes permetran que el nen i la seva mare tinguin coneixement del seu pare mitjançant uns llibres que contenen missatges ocults; uns llibres de poesia que són un homenatge a Miguel Hernández.

En Mortimer té dotze anys. Treballa per al professor Haggath, que és bruixot, tot i que molts no coneixen la seva professió, ja que si no, probablement, acabaria cremat a la foguera. En Haggath està preparant una poció molt complicada. Un cop acabada, li encarrega a en Mortimer que la porti al cementiri. L'avisa que l'ampolla ha d'arribar intacta, i que no es pot vessar ni una gota. Si una sola gota cau en un altre lloc, podria desencadenar un fet preocupant.

Una nova nena arriba al col·legi. La Tania viu en una vall nevada on sona un violí i el seu millor amic té 74 anys. Ha de bregar amb en Klaus Hagen, l'home sense sentit de l'humor i que regenta un càmping que no admet nens. Però la Tania no s'avorreix. Tania sap coses que molta gent no sap, però la gran lliçó del llibre l'aprèn del vell borratxo Nils: "Mai és culpa dels nens". Res de tot el dolent que fem els adults és culpa dels nens, coses estúpides com no parlar-se en trenta anys. I en Nils sembla molt, molt segur del que diu. Perquè quan ets nen tots els adults poden semblar superherois, però no són res més que persones.

El protagonista de la història és en Solomon, un noi etíop d'onze anys que somia arribar a ser atleta.
La sinopsi diu:
"En un viatge a Addis Abeba, la capital d'Etiòpia situada a 37 quilòmetres del seu poble, el seu avi es desmaia després del llarg viatge. En Salomon surt corrent per buscar ajuda. Aconseguirà completar la primera cursa decisiva de la seva vida? Un llibre perfecte per a aquest any olímpic!".

Amb deu anys, el Daniel se sent diferent de la resta perquè ha nascut un 29 de febrer; és per això que a l'escola li diuen "Traspàs". Aquest llibre és un relat en primera persona de les seves experiències, pensaments i emocions: des de la rebel·lia, a la incomprensió, sense oblidar el primer amor i la reafirmació de l'amistat.
Per sobre de tot, "El nen de traspàs" és un text molt divertit, explicat amb l'espontaneïtat d'un nen. Desborda humor, imaginació i ironia; narra situacions quotidianes que a vegades es compliquen...
Antes, cuando Venecia no existía
Victoria Pérez Escriba. Thule

Un conjunt de relats breus en els que es barreja l'humor amb l'absurd i on, a través de situacions sovint esbojarrades, s'ens ofereix una mirada sobre la vida i les relacions humanes.

Aquest llibre recrea l'estètica de la ceràmica i les escultura iberes, i la utilitzen per explicar la història de la princesa ibera que es va casar amb Aníbal per segellar una aliança contra els romans en el marc de la Segona Guerra Púnica.
El rei de la ciutat ibera de Cástulo, Mucro, segella una aliança amb els poderosos cartaginesos, representats pel general Anníbal, i li proposa casar-se amb la seva filla, Himilce. Himilce es va mantenir fidel al seu nou poble, encara que el seu pare Mucro finalment s'aliés amb els romans. Un matrimoni de conveniència va esdevenir un amor apassionat. Himilce i Aníbal intercanvien cartes sobre els successos de la guerra i com creix el fill que tenen en comú.

Un poemari (31 poemes) dedicat o inspirat en aparells d'ús quotidià que trobem en el nostre entorn domèstic: des de la rentadora al frigorífic, passant per la planxa, la torradora o l'aspirador.
Els seus engranatges, els endolls als quals es connecten o les fonts d'energia de les que s'alimenten per funcionar, també hi apareixen.
Són poemes escrit amb cert humor i molt d'enginy, farcit de jocs de paraules i dobles sentits, amb molta sonoritat i que conviden a jugar.

La mestra és un capità
Antonio Ferrara. Birabiro

Una mestra explica en primera persona els equilibris que fa amb les mil obligacions paral·leles de la professió i de la vida privada. La mestra, agosarada i humaníssima, sap afrontar, amb la mateixa energia i de vegades en solitari, els virus de la grip, la manca de paper de vàter, la convivència i les taules de multiplicar, però sempre amb entusiasme, tenacitat, tendresa i un respecte absolut pels alumnes.

Arran del tancament de la Drassana Simpson, l'oncle Ernie es queda sense feina, però aviat se li acut una idea per continuar guanyant-se les garrofes: Convertirà casa seva en una fàbrica d'enllaunar peix. I així es posa a soldar, doblegar, omplir i precintar llaunes. A l'Stan, el nebot de l'Ernie, no li agrada gens aquesta nova vida de sorolls i d'estrès i decideix fugir amb una companyia de fira ambulant que s'ha instal·lat al poble. El viatge li canviarà la vida, i a més a més coneixerà el gran Panxo Pirelli: l'home que neda amb les piranyes!

# data[].attributes.attachment_link.title
Lectures recomanades per al cicle superior. Sant Jordi 2016 (i 4)

# data[].attributes.attachment_link.description
L'últim llistat de recomanacions correspon a l'alumnat de cinquè i sisè de primària. Història de la bicicleta d'un home llangardaix Fina Casalderrey. Nandibú La novel·la narra la història del nen que té un nom molt gran, Mundo, i que viu en un poble de Terol, Albarracín, amb una mare que muny cabres i fa formatges...