# data[].attributes.body
2020-01-14

# data[].attributes.body
pavadinimas

# data[].attributes.body
Aukštis: ~3cm 2mm
Ilgis: ~37cm 8mm
Plotis: ~26cm 4mm
Medžiagos: degtukai, PVA klijai, ledų pagaliukai, A3 formato lapas.

# data[].attributes.headline
The Minotaur in the Labyrinth, Roman mosaic at Conímbriga, Portugal

# data[].attributes.subject
The Minotaur in the Labyrinth, Roman mosaic at Conímbriga, Portugal

# data[].attributes.body
Kretos labirintas jūros tema.
Šis labirintas yra Kretoje prie jūros, todėl jis turi jūros fragmentų. Tai  žuvys, delfinai, aštuonkojai. Dar labirintas papuoštas įvairiais Kretos ornamentais. Ornamentus paėmiau nuo senovinių Kretos vazų. Takai yra banguoti, nes jie atspindi jūros bangavimą. Spalvos mėlyna, auksinė ir plytų raudona, kaip Kretos freskose.

# data[].attributes.body
Šis labirintas yra paslaptingas, nes jis buvo sukurtas muziejaus pavidalu. Jį naudojo žmones Įkalinti, šiurpu. Yra legendų, kad labirinte vis dar gyvena šmėklos ir visokiausi vaiduokliai. Labirintas buvo sukurtas iš kartono ir klijų, Ilgis 29cm plotis 40cm. Aukštis 15cm.

# data[].attributes.body
,,Šaltasis labirintas"-šis labirintas iš sniego,ilgis-5m, plotis-3m.Šis darbas užtruko 5 valandas. Šio darbo-labirinto esmė prodyti, kad gyvenimas kaip labirintas.Gali ne ten pasukti, bet su pajėgom nueiti i tikslų kelią.

# data[].attributes.body
Sniego sienos

# data[].attributes.body
Labirintas padarytas iš dektukų ir klijų
Ilgis-32 cm
Aukštis- 2 cm
Plotis- 26 cm

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
KINETINIS MENAS ( gr. kinētós - judantis, judrus < kinéō - judinu), vėlyvojo modernizmo kryptis, artima opdailei. Siekiama įveikti kūrinio statiką, paversti jį judančiu erdvėje ir laike. Dinamiška kompozicija kuriama dvejopomis priemonėmis: iliuzinėmis (pagrįstomis optikos dėsniais) ir mechaninėmis (pagrįstomis gamtos jėgų arba spec. prietaisų veikimu).

Ž.Tinkveli. Santana. 1966

Iš rusų konstruktyvizmo (A.Rodčenko, N.Gabo) kilusi dailės forma, iškelianti judėjimą kaip kūrybos principą. Terminą pirmą kartą pavartojo Naumas Gabo (tikr. Naum Nehemia Pevsner ) ir jo brolis Antuanas Pevsneris (Antoine Pevsner) „ Realistiniame manifeste" (1920 m.).

Užuomazgų būta futurizmo, orfizmo, konstruktyvizmo, siurrealizmo dailėje.

N.Gabo. Linijų konstrukcija 4

Kinetiniais dailės kūriniais laikomos tiek mechaniškai, tiek magnetu judinamos skulptūros, tiek oro dvelksmo virpinamos mobilios konstrukcijos.

Ž.Tinkveli. "Méta-Harmonie II". 1979 m.

Mobiliai, judantys nesistemiškai ir be mechaninės jėgos, buvo išrasti dviejų menininkų: A.Rodčenkos, o po poros metų ištobulinta amerikiečio Aleksandro Kolderio (Alexander Calder).
Jo skulptūros - ant svirtelių sunertos abstrakčios kompozicijos, kurios nuo menkiausio oro virpesio juda.
A.Kolderis. Mėlynos plunksnos. 1948 m.

Kinetinis menas susiformavo 20 a. 6-7 dešimtmečiais. Nutapyta kintančio vaizdo paveikslų, sukurta judančių trimačių konstrukcijų. Prancūzijoje kinetinio meno principus plėtojo Vizualinio meno tyrinėjimų grupė (Groupe de Recherche d'Art Visuel, GRAV, 1960-68 m.), Vokietijoje - „ Zero"(1957-60 m.), Italijoje - grupės „ T" (1959-66 m.) ir „ N" (1960-64 m.).

Ž.Tinkveli. Fontano kinetinė skulptūra. Paryžius

1965 Paryžiuje surengta pirmoji kinetinio meno paroda „Judėjimas" („Le Mouvement"). Žymesni dail.: Jakovas Agamas (Yaacov Agam), Žanas Tinkveli (Jean Tinguely), Giunteris Ulkeris (Gūnther Uecker), Viktoras Vazarelis (Victor Vasarely) .

A.Kolderis. Raudonų lelijų padėklai. 1956 m.

A.Kolderio mobilios skulptūros

# data[].attributes.attachment_link.title
Trimačiai kinetiniai meno objektai teikė menininkams daugiau pasirinkimo galimybių

# data[].attributes.attachment_link.description
KINETINIS MENAS ( gr. kinētós - judantis, judrus < kinéō - judinu), vėlyvojo modernizmo kryptis, artima opdailei. Siekiama įveikti kūrinio statiką, paversti jį judančiu erdvėje ir laike. Dinamiška kompozicija kuriama dvejopomis priemonėmis: iliuzinėmis (pagrįstomis optikos dėsniais) ir mechaninėmis (pagrįstomis gamtos jėgų arba spec. prietaisų veikimu). Ž.Tinkveli. Santana.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Between the 1920s and '30s, Calder regularly made long study and work trips to Paris, where he began to participate in the Abstraction-Création group. Finally, in 1932, at the Galleria Vignon - owned by Marie Cuttolì, an avant-garde collector - he exhibited for the first time, presenting thirty mobile works that were to pave the way for other mobiles to come. Fifteen of these were operated artificially by motors and others were composed of naturally oscillating parts. Later constructions often had supports or were suspended in the air, and were normally composed of painted metal sheets joined by a metal skeleton of slender veins and stems. Apparently it was Marcel Duchamp, on a visit to the exhibition by his American friend, who gave their name to these graceful, floating structures, which could catch the slightest change in the breeze, in stark contrast to the basic characteristics of traditional sculpture - gravity and stability. The Parisian context and close interest of the avant-guard led to the mechanical and biomorphic nature of these works being associated with the organic motifs of the surrealist painting and sculpture of Jean Mirò and Jean Arp. The Dadaist legacy of interest in movement, better still if unpredictable and casual in its effects and forms, which Calder combined with a preference for abstract and heavily stylised language, was stimulated by attention towards primitive cultures, which for the artist essentially meant the ethnic heritage of Native Americans, encountered while wandering around the United States in his youth. These influences spawned abstract anatomies, like this large Red Mobile, always in movement with a calculated balance, aimed at creating a visual equivalent of the harmonious yet unpredictable activity of nature.

Explore museums and play with Art Transfer, Pocket Galleries, Art Selfie, and more

# data[].attributes.attachment_link.title
Red Mobile - Alexander Calder - Google Arts & Culture

# data[].attributes.attachment_link.description
Between the 1920s and '30s, Calder regularly made long study and work trips to Paris, where he began to participate in the Abstraction-Création group. Fina...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Term applied to works of art concerned with real and apparent movement. It may encompass machines, mobiles and light objects in actual motion; more broadly, it also includes works in virtual or apparent movement, which could be placed under the denomination of Op Art. Kinetic art originated between 1913 and 1920, when a few isolated figures such as Marcel Duchamp, Vladimir Tatlin and Naum Gabo conceived their first works and statements to lay stress on mechanical movement. At about the same time Tatlin, Aleksandr Rodchenko and Man Ray constructed their first mobiles, and Thomas Wilfred and Adrian Bernard Klein, with Ludwig Hirschfeld-Mack and Kurt Schwerdtfeger at the Bauhaus, began to develop their colour organs and projection techniques in the direction of an art medium consisting of light and movement (1921-3). Although László Moholy-Nagy and Alexander Calder pursued more or less continuous artistic research into actual motion in the 1920s and 1930s, it was only after 1950 that the breakthrough into kinetic art, and its subsequent expansion, finally took place.

# data[].attributes.attachment_link.description
Term applied to works of art concerned with real and apparent movement. It may encompass machines, mobiles and light objects in actual motion; more broadly, it also includes works in virtual or apparent movement, which could be placed under the denomination of Op Art.

# data[].attributes.attachment_link.title
four white discs red rubber - Alexander Calder - Google Arts & Culture

# data[].attributes.attachment_link.description
Google Arts & Culture features content from over 2000 leading museums and archives who have partnered with the Google Cultural Institute to bring the world's treasures online.