# data[].attributes.attachment_link.title
שם ונר - יום השואה תשפ"א - Google My Maps

# data[].attributes.attachment_link.description
לאחר שתקבלו את הנרות , על כל נר מופיע שם של אדם הנהרג בתקופת מלחמת העולם השנייה (השואה), עליכם למצוא את מקום פטירתו / הולדתו של האדם שניספה ולרשום מידע קצר על האדם], ניתן לצרף תמונה או סרטון.

# data[].attributes.attachment_link.title
קליפ מרגש עד דמעות שוואקי שמע ישראל Shema Israel yaakov shwekey

# data[].attributes.body
למדתי הרבה על השואה ועל הגיהנום שאנשים עברו שם ובאמת צריך הרבה כוח בשביל לעבור את זה.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
הפנטומימאי האגדי שהציל ילדים יהודים ונלחם בנאצים

רוצים לדעת מיהו האיש שהציל מאות ילדים בתקופת השואה - עיברו לדף הבא

לחץ כאן

לחצו על הדגל וקראו על צרפת בזמן מלחמת העולם. לאחר מכן לחצו על הדמות וקראו את הטקסט על מרסל מרסו וענו על השאלות.

? צרפת בזמן השואה ואיך מרסל מרסו קשור לנושא

צרפת בתקופת מלחמת העולם השנייה והשואה

מרסל מרסו

פתחו קובץ בדרייב וענו על השאלות בקובץ , לא לשכוח להגיש את העבודה בקלאסרום.

לומדים על מרסל מרסו

לחצו על הדמות , קראו מידע נוסף על מרסל מרסו בנוסף למידע שכבר למדתם עליו וכתבו סיכום קצר (עד 10 שורות), מה למדתם על דמותו של מרסל מרסו

? מהי פנטומימה

חישבו על פתגם ונסו להעביר בפנטומימה לחברים בכיתה

לאחר מותו ספדו לו פנטומומאים ישראלים

מה עוד למדתם על מרסל מרסו מההספדים

לחצו על התמונה לקרוא על ההספדים

# data[].attributes.attachment_link.title
יחידת לימוד - מרסל מרסו by allaud on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
הפנטומימאי האגדי שהציל ילדים יהודים ונלחם בנאצים רוצים לדעת מיהו האיש שהציל מאות ילדים בתקופת השואה - עיברו לדף הבא לחץ כאן לחצו על הדגל וקראו על צרפת בזמן מלחמת העולם. לאחר מכן לחצו על הדמות וקראו את הטקסט על מרסל מרסו וענו על השאלות. ?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מאה ילדים שליסיפורה של לנה קיכלר

הספר מגולל פרשה מופלאה מימי השואה המביאה את סיפור נדודיה, התחמקויותיה מידי הגסטפו ומאבקה העיקש לחיים של צעירה יהודייה בפולין הכבושה. לנה קיכלר, שהייתה "אם" למאה ילדים, שרידי גטאות ומנזרים, הקדישה את חייה להצלתם. חודשים ספורים לאחר המלחמה הקימה בעיירת הנופש זַקופאנה בית ילדים, ותוך קשיים פיזיים ונפשיים אדירים הצליחה להחזיר לילדים את האמונה בחיים ובאדם, ובסופו של דבר - גם להבריח אותם מפולין ולהעלותם ארצה. המחברת מגוללת את מעשי גבורתם של ילדים יהודים שהצטרפו לפרטיזנים, פוצצו רכבות והניחו מוקשים, שימשו שליחים ומרגלים במלחמה ובמרד, הגניבו מזון לגטו, ולא פעם מסרו את נפשם להצלת חיי הוריהם ואחיהם הקטנים.

לנה קיכלר (1987-1910) נולדה בעיירה ליד קראקוב, שם השתלמה בחינוך ובפסיכולוגיה

עם סיום מלחמת העולם השנייה מגיעה לנה קיכלר למרכז לפליטים יהודים בקראקוב במטרה לנסות ולחפש את קרובי משפחתה ששרדו. היא מוצאת שם מספר רב של ילדים ניצולי שואה יתומים הגוועים ברעב. היא מתחילה להשיג להם אוכל באופן קבוע ומנסה לשקם אותם ממצבם. לאחר זמן מה היא שוכרת מבנה בעיירת הגבול הסמוכה זאקופנהומגדלת שם את הילדים אותם יחד עם צוות ששכרה לשם כך. במהלך תקופת השהות שם סובלים קיכלר והילדים מהצקות אנטישמיות מתושבי הסביבה, ולאחר כמה תקריות אלימות בהם נפגעים ילדים, מתאמנים הנערים שבקבוצה על נשק שקיבלה לנה מהצבא הפולני.

באמצע שנת 1946 נאלצים לנה וילדיה לברוח מפולין לאחר חילופי אש שהיו בין הקבוצה לכפריים מהסביבה. הם חוצים את הגבול לצ'כוסלובקיה ומשם לצרפת, ולאחר הקמת המדינה עולים לישראל.

בשנת 1945, כחודשיים לאחר תום המלחמה, היא ניסתה למצוא את קרוביה, ותוך כך גילתה כי אחותה הוסגרה כפרטיזניתונהרגה. היא הגיעה לבית הוועד היהודי שברח' דלוגה 38 בקרקוב, כדי לברר על גורל יקיריה; שם גילתה, בקומה השנייה, עשרות ילדים יתומים ניצולים, בגילאי 15-3, כשהם במצב גופני ונפשי ירוד. מהילדים היו ששרדו את מחנות הריכוז, היו שלחמו לצד הפרטיזנים או הוחבאו במנזרים ואצל משפחות נוצריות, שהפכו את זהותם לנוצרית ואף עשו אותם לאנטישמים.המפגש עם הילדים הוביל להקמת בית עבורם בעיירת הנופש בזאקופנה. שם, בהשפעת משנתו של יאנוש קורצ'אק, עסקה קיכלר במלאכת השיקום של כ-100 ילדים. אולם התקפות אנטישמיות אילצו אותה לקחת את הילדים ולברוח מהאיום דרך צ'כוסלובקיה ועד צרפת, בה התגוררו במשך שלוש שנים. משם בשנת 1949 עלו הילדים למדינת ישראל

קטע מהספר "מאה ילדים שלי" - לנה קיכלר

הלכתי הביתה בעיניים דומעות. הלכתי מכיכר-השוק דרך רחוב דלוגה, הרחוב הארוך והאפל. עד עתה הייתי נמנעת תמיד מלעבור שם, וידעתי היטב מפני מה... ידעתי כי במפנה של הרחוב הזה, ממול תחנת החשמלית, עומד בית נורא, הוא בית "הוועד היהו די" בקראקוב, ובו סובבת ונוהמת כל היום טחנה של רוח... והיא טוחנת את צערם וצרותיהם של שרידי המלחמה היהודיים. נמנעתי מלעבור לפני הבית הזה, משום שלא היה בכוחי לשוב ולחיות בתוך מהומה סיוטית של הסבל היהודי המרוכז בין הקירות האלה.

להמשך קריאה לחצו כאן

עשרה מילדי בית הילדים של לנה קיכלר חוזרים אל עברם, אל הדילמות והקשיים אשר עימם נאלצו להתמודד בתום מלחמת העולם השניה.אביב 1945. לנה קיכלר מגיעה אל בית הוועד היהודי בקרקוב. שם היא מגלה עשרות ילדים יתומים ששרדו את המלחמה. גורל הילדים נוגע ללבה והיא מחליטה להקים עבורם בית. בתהליך שיקום ארוך היא משיבה את הילדות לחייהם ואת הילדים לחיים. בעקבות גל אנטישמיות היא נאלצת לברוח עם הילדים לצרפת תוך נטילת סיכון אדיר. ב- 1949 הם מגיעים לישראל. כאן לנה סוגרת מעגל. היא נפרדת מהילדים ודואגת לקליטתם בקבוצת שילר כחברים שווים

אשמח לשמוע מה למדתם מתוך סיפורה של לנה קיכלר

# data[].attributes.attachment_link.title
מאה ילדים שלי- סיפורה של לנה קיכלר by allaud on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
מאה ילדים שליסיפורה של לנה קיכלר הספר מגולל פרשה מופלאה מימי השואה המביאה את סיפור נדודיה, התחמקויותיה מידי הגסטפו ומאבקה העיקש לחיים של צעירה יהודייה בפולין הכבושה. לנה קיכלר, שהייתה "אם" למאה ילדים, שרידי גטאות ומנזרים, הקדישה את חייה להצלתם.

# data[].attributes.attachment_link.title
סיפורו של אהרון

# data[].attributes.body
למדתי הרבה על השואה ושיש מלא אנשים טובים שהכריבו את עצמם ושבתקופה הזאת הייתה תקופה הכי קשה שייתה לנו תקופה שאם לא היה את התקופה הזאת לא הייתה אותי יהודים.

# data[].attributes.body
אני למדתי המון על השואה היה באמת מלחמה קשה וצריך באמת המון אומץ בישביל להחביא יהודים שלא יהרגו אותם לפי דעתי כל מי שהחביא ודאג יש לו לב זהב ענק

# data[].attributes.body
אני למדתי המון על השואה , למדתי שהיה צריך להיות המון אומץ להחביא את היהודים במחסנים . והמשפט שלי הוא :

# data[].attributes.headline
יהונתן סטולר

# data[].attributes.subject
יהונתן סטולר

# data[].attributes.body
למדתי הרבה על השואה ואני רוצה להעביר את קדימה שכל העולם ידע מה קרה ליהודים בשואה ואני מקווה שאף עם לא יצטרך לעבור דבר כזה

# data[].attributes.attachment_link.title
ילדים בשואה -  הצלה בידי חסידי אומות העולם

# data[].attributes.body
אני למדתי על השואה ורוצה להבעיר הלאה זה שהיה ממש עצוב שהיה מלאה אנישים ואפילו ילדים שמתו בגלל השואה וגם רק לחשוב שלא היה להם אוכל וזה מאוד עצוב וזה כל כך קצת אחוזים לסרוד אז השואה זה דבר מאוד עצוב.

# data[].attributes.body
למדתי המון על השואה, למדתי שבשואה המון יהודים סבלו ונהרגו לפני המון שנים וכל שנה אנחנו נזכרים ביום השואה

# data[].attributes.body
אני למדתי על השואה שזו הייתה התקופה הכי קשה שהייתה בחיינו ושאם לא הייתה התקופה האיומה הזו לא הייתה לנו מדינה כיום

# data[].attributes.body
גיליתי שפתאום הכל יכול להתהפך ולהשתנות ובגלל זה צריך להעריך את השגרה והייתי רוצה להעביר לדורות הבאים שחייבים תמיד להיות נחמדים לכולם ולא לשנוא אף אחד בגלל הדת שלו

# data[].attributes.attachment_link.title
עותק של מרסל מרסו

# data[].attributes.body
אני רוצה להעביר את הסיפור של אהרון כי הוא היה כל כך מרגש ואני חושבת שהבן אדם שנתן להם להיות אצלו הוא מדהים והמשפט שאני רוצה להעביר הוא: אף פעם לא לוותר ותמיד להתקדם הלאה

# data[].attributes.body
למדתי המון על השואה, ובאמת צריך המון אומץ כדי להציל יהודים והייתי רוצה להעביר את הסיפור של אהרון ברק.

# data[].attributes.body
אני למדתי על השואה שהיו גם אנשים טובים ולא רק רעים שעזרו לנו

# data[].attributes.body
אני למדתי שלא כל הגרמנים רעים עלינו

# data[].attributes.body
הייתי רוצה להעביר את הסיפור על השתי ילדות הקטנות בגטו שצפינו בו בכיתה, כי זה היה סיפור מעניין, והיה מרגש לשמוע אותו

# data[].attributes.body
הייתי רוצה להעביר את הסיפור של מאה הילדים כי זה סיפור מרגש ולמדתי שלא משנה עם אתה לא יהודי או שאתה יהודי תמיד צריך לעזור אחד לשני .

# data[].attributes.attachment_link.title
מרסל מרסלו עבודה

# data[].attributes.attachment_link.title
עותק של  מרסל מרסו-משימה 2

# data[].attributes.attachment_link.title
גוטסון עמית - משימה 2