# data[].attributes.body
-       Jens var ham der fik alle fordelene i starten netop fordi han far er præst, men Morten opførte sig stadig ordenligt og efterhånden overgik Morten, Jens og blev fx dygtigere til at jage (alt det fysiske). Jens har mulighederne, men det er egentlig Morten der har evnerne, i og med hans interesse ligger på de samme interesser, som Jens’ far har. ”pegte han paa mig i stedet for Jens.”(brudstykke 1, linje 4) ”Nu kan Jens ikke gjøre mig stort i Latinen. Hjemme er jeg flittigere end han: jeg læser, mens han løber i Marken med Peer Skytte.” (brudstykke 2, linje 1-2) Hr. Søren ønsker at Morten bliver hans søn i stedet for Jens; ”Det bliver feil med Jens. – Hr. Søren var saa vred paa ham, at han talte Dansk til ham hele Dagen. Til mig talte han Latin; jeg hørte engang , at han sagde som for sig selv: ”vellum hunc esse filium meum(gid han var min søn) Det var mig han meente” (Brudstykke 3, linje 1-3) Morten accepterer hans plads i hierakiet og dette kommer fx til udtryk ved at når han beskriver frk. Sofie, beskriver han kun sin glæde ved at se på hende, og ikke en interesse i at blive tættere med hende, da hun er højere herskab: ”Jeg har en stor Glæde af at see paa hende.”(brudstykke 11, linje 4). Ved jagt osv kan han ikke tilfredsstille Naadig Herren, da han ikke er god til det, og derfor sammenligner Naadig Herren ham med Jens, på en negativ måde denne gang. Det står derfor i kontrast med ovenstående udsagn, da Morten er god til det interlektuelle, men ikke det fysiske – hvor det er det modsatte for Jens. ”See til Jens! Siger naadig Herren”(brudstykke 13, linje 9) Hver gang han finder ud af andre kan noget, som han ikke kan finde ud af, stræber han sig efter at blive bedre end dem og sætter sig et mål for det. Dette sker også med jagten, for løbende overgår han selv Jens med det fysiske, nemlig jagten. ”Igaar skjød jeg en Ræv; naadig Herren kaldte mig en brav Garsong” (brudstykke 14, linje 1) Naadig Herren sidder på ryggen af vildsbassen, der rammer Jens ikke grisen, men Morten gør. ”jenses Bøsse klikkede. Nu vendte Bassen sig og lige hen forbi mig.” (brudstykke 15, linje 8-9) Efter han har kysset med Sofie, går det med det samme op for ham, at han har forrådt sin herrer, og det viser at han holder sit hierarki og accepterer han ikke er højt nok stillet til at være sammen med Sofie – han kan ikke løsrive sig fra sin families plads i hierakiet, for han selv er utroligt god til alt. ”jeg har forraadt min Herre!” (brudstykke 43, linje 7-8) Naadig Herren og Morten har et nært forhold, og de ved med sikkerhed, at de kan stole på hinanden. Deres forhold bygger på loyalitet, fordi Naadig Herren beder ham om at skyde sin hund når han dør, og det gør han ”Naar jeg er død, skal Du skyde ham og begrave ham uder den store Ask udenfor Kirkegaarden” (brudstykke 49, linje 13) En anden herre tager ham ind selvom han er fra den lavere del af befolkningen ”en from og ædel Herre, som har taget mig i sit Brød,” (brudstykke 58, linjestykker 1-2)

# data[].attributes.headline
morten vinge, der prøver at bryde igennem livets modstand.

# data[].attributes.subject
morten vinge, der prøver at bryde igennem livets modstand.

# data[].attributes.body
Morten Vinge

1. Morten viser interesse for studier, hvorimod Jens ikke finder det interessant. ”Nu kan Jens ikke gjøre mig stort i Latinen. Hjemme er jeg flittigere end han” (Føulum, den 3die September 1708).
2. Morten gør sit bedste for at leve op til de forventninger, som der er til ham, og forsøger at følge normen, hvorimod Jens render rundt i skoven og leger vildt, selvom han ikke må.
3. Jens gør de ting han ikke må, idet han er ligeglad med normer og regler: ”var han med Peer Skytte over i Lindum Skov, og – Gud bevare os! – en Vildbasse havde revet hans Buxer istykker” (Fölum die st. Martini).
4. Jens og Morten har en intern konkurrence, hvor de spiller sig op over for hinanden. Den viser, at de på hver deres måde forsøger at opnå respekt. ”Kan Du see, sagde han: nu er jeg en Jæger! Hvad er Du? En skolepebling. En Latiner!” (Føulum, den 18de Februar).
5. Jens tager afstand til kristendommen og tanken om at blive biskop, hvorimod Morten stræber efter disse job, hvilket blandt andet ses på den måde at Jens bruger ordet Latiner, som et nedgørende ord, og ved at Morten ofte bruger udtryk som ”Gud bevare os”.
6. Morten og Jens’ forhold er præget af spændinger, som bl.a. bygger på jalousi: ”Det er en Pokkers Jens eller snarere en Pigernes Jens” (Thiele, den 1ste Mai 1709). Morten er er født ind i en fattig familie, hvorimod Jens er født ind i en mere velhavende familie, hvilket gør at Morten er mere afhængig af andre.

# data[].attributes.body
1) Sammenlign den første og den sidste dagbogsoptegnelse 1 og 68. Hvad karakterisere den Morten vi møder i hver af de to optegnelser? Hvad er karakteristisk for dagbogsoptegnelserne fra Mortens tilværelse i udlandet?

- Det første indtryk vi får er, at han er meget kristen, dette ses bland andet her: "Gud skjenke os alle et glædeligt nytaar." og "Gud raader for Alting, hans Villie skee!" Så man kan derfor sige, at han starter med at nævne Gud, men afslutter også på samme måde. Hans tro er derfor vigtig for ham.
I slutningen er han blevet mere filosofisk: "Jeg er endnu tilbage som et skaldet træ på heden. Optegnelse 68" - dette viser han er ensom og alene. Alle hans nære er gået bort. Gud bliver ikke nævn, og dette viser at troen på Gud er gået bort. Han kigger tilbage på tiden førhen, og ser egentlig at han ikke har opnået noget. Selvom han ikke har sin tro, har han stadig en tro på sig selv.
Det er en cirkulær fortælling fordi, at han starter og slutter det samme sted. I starten er han meget optimistisk og har en tro på livet og Gud. Han tror på, at gud nok skal være ham bi. Han Føler ikke han har opnået det han gerne ville med livet og at han er ligegyldig

2) Hvad er karakteristisk for dagbogsoptegnelserne fra Mortens tiiværelse i udlandet i perioden
17.maj 1713 til 2. september 1743?2

- Krigen har gjort, at Morten har fået en form for mistillid til Gud: "Herren min Gud! Hvor underlige er dine veje. Optegnelse 55" Men han håber stadig at Gud er der, og at han vil få ham tilbage på rette spor.

Billedet viser Abilden udenfor Mortens kammervindue i hans barndomshjem.

# data[].attributes.body
Hvordan ville i karakterisere morten og mortens skæbne?
Morten Vinge , han er ud af en fattig familie. Han er målrettet og flittig, idet han først og fremmest stræber efter at blive præst, men i den grad også senere når han stræber efter at imponere frøken Sofie. Han er i accept med den sociale klasse han er i, han er ligeglad med at være mindre værd en herskabet, han stræber frøken Sofies accept.
Han er dømt til ikke at få succes i livet, eftersom han er ud af en fattig familie.

Hans skæbne er meget ulykkelig og meget tragisk, idet alle han knytter sig til forsvinder fra ham i form af flugt eller død. Han lader bare tingene ske, han tager ingen kontrol over sit liv, og hvis tingene ikke går som planlagt, acceptere han det bare. Selv om hans eget liv ikke går som planlagt er morten et usympatisk menneske, det ser vi bl.a. idet han møder frøken sofie og Jens igen. "Endnu har jeg ikke talt med hende for jeg skyer hende som en ond ånd. Jens søger mig med en påtrængenhed som hverken behager mig eller min herre". Han udviser dog sympati for de mennesker han mener har hjulpet ham eller aldrig gjordt ham noget ondt.

Idet Hr Søren, Mortens far og godsejeren dør, mister morten gang på gang sine faderfigurer, dem som han ser op til og som hjælper ham på vej i livet. Det påvirker Mortens liv med en negativitet som han ikke formår at vende til noget positivt.

Morten er et offer for livets tilfældigheder, idet alle omkring ham dør eller forsvinder, men tager heller ikke selv noget ansvar, når hans liv ikke går som det skal. Morten indordner sig efter hvad andre vil have ham til, alt hvad han stræber efter er for at behage andre, istedet for at stræbe efter noget som kan hjælpe og tilfredstille ham selv. (people pleaser)

# data[].attributes.body
Hvordan vil I karakterisere Mortens forhold til kærlighed og erotik

Kærligheden lykkedes ikke for Morten Vinge, da han er mere tilbageholdende end Jens. Jens er mere offensiv i det han får Sophie som hustru. Forskellen mellem tjeneren Morten og godsejerenes datteren gør det ikke muligt for Morten at få Sophie. I kanen (afsnit 16) formår Morten at komme i kontakt med Sophie, dog uden held. Morten dagdrømmer om Sophie og episoden i kanen (afsnit 24) et år senere. Morten mindes tiden med hende, da han nu skal til København og ikke skal se hende igen. Morten husker episoden smukkere og mere idyllisk end det egentlig var. I dette afsnit omhandler det aftens smukke natur i stedet for har Morten ikke et fokus på tiden sammen med Sophie. Morten finder en ro i naturen, for ikke at mindes Sophie og savnet til hende. Mortens forhold til kærlighed ændres gennem fortællingen. I starten længdes han efter Sophie, og Morten betegner hans følelser og forelskelse som en sygdom. Efter turen til København mener Morten at sygdommen er under forbedring og at han er ved at være rask igen. Da Morten bliver ældre og mødes med Jens og Sophie igen, er de blevet både ældre og grimmere og Morten beskriver hendes således; ”En angst en vammelhed som når man pludselig ser en hugoorm.”.  Morten indser at længslen efter Sophie har været forgæves.

Morten har en romantisk og idealistisk tankegang, i det Morten forskønner sine tanker og følelser. Morten ser kun de lyse og smukke sider af Sophie, han indser ikke hendes utroskab og indser at de ikke er på samme sociale status, det er derfor ikke mulig for ham at kunne få hende.

Jens og Morten er venner men trods dette konkurrere de både indenfor jagt, kærlighed og uddannelse, dog er Jens for det meste både bedre og klogere end Morten. Samtidig ender det med at det er Jens som indgår i et ægteskab med Sophie.

# data[].attributes.body
Den poetiske realisme fjerne sig fra den tidligere tidlige romantiks interessa for den store sammenhæng i tilværelsen og de store følelser ( som vi fx kender det fra Morgen-vandring) og fokuserer på et mere jordbundent perspektiv fra den nære hverdag. På den måde er poetisk realisme og biedermeier beslægtet.
Forskellen mellem biedermeier og poetisk realisme ligger i, at den poetiske realisme kommer tættere på virkeligheden end biededrmeier, og der er træk i den poetiske realisme, som peger frem mod det moderen gennembrud.
Teksterne er ofte realistiske, men de er ikke samfundskritiske!!!

# data[].attributes.body
Blicher og jeg-fortælleren

Blicher gør brug af en utroværdig fortæller.