# data[].attributes.body
De elektrokemiske analysemetoder, som alle er baseret på udveksling af elektroner mellem de komponenter, der i de kemiske reaktioner indgår, kan man principielt kun måle spænding, strømstyrke og tid,

# data[].attributes.body
Påvisninger af kemien

# data[].attributes.body
Rensning

# data[].attributes.body
Kemiske formler

# data[].attributes.body
Negative og positive ioner

# data[].attributes.body
Kemisk analyse kan anvendes til at beskrive et stof og dets renhed

# data[].attributes.body
Naturvidenskabelige metoder at analysere og undersøge ting på

# data[].attributes.body
Analyser

# data[].attributes.headline
Klassisk kvantitativ kemisk analyse baserer sig næsten udelukkende på titrering og gravimetri. Ved titrering anvender man en reagensopløsning af kendt koncentration, som gradvis tilsættes analytten, fx vha. en burette. Når man lige netop har tilsat det antal molekyler af reagenset, som svarer til antallet af molekyler i analytten gennem det ved reaktionen givne støkiometriske forhold, ændrer opløsningen karakter, idet al analyt nu har reageret med tilsat reagens. Med viden om reagensets koncentration og det tilsatte volumen kan man derfor beregne mængden af analyt. Metoden er et eksempel på måling af forbrugt reagens. For at synliggøre, at titreringen lige netop er fuldført, hvilket kemisk benævnes, at ækvivalenspunktet er nået, tilsættes inden starten et hjælpestof, en såkaldt indikator. Det er i reglen et farvestof, som netop ved ækvivalenspunktet ændrer farve og hermed indikerer, at dette er nået. Ved gravimetri udnytter man, at reagenset med analytten kan danne en tungtopløselig forbindelse af kendt kemisk sammensætning. Bundfaldet frafiltreres, tørres og vejes, hvorved mængden af analyt kan bestemmes.De ultimative krav til kemiske analysemetoder er sensitivitet, dvs. lave koncentrationer skal kunne måles, og selektivitet, dvs. et givet stof skal kunne bestemmes ved tilstedeværelsen af andre stoffer. Begge formål kan i stor udstrækning tilgodeses ved at supplere de kemiske reaktioner med fysiske detektionsmetoder, som er i stand til at måle på karakteristika ved enten de dannede produkter eller uforbrugt reagens. Sådanne metoder er primært optiske eller elektrokemiske.

# data[].attributes.subject
Klassisk kvantitativ kemisk analyse baserer sig næsten udelukkende på titrering og gravimetri. Ved titrering anvender man en reagensopløsning af kendt koncentration, som gradvis tilsættes analytten, fx vha. en burette. Når man lige netop har tilsat det antal molekyler af reagenset, som svarer til antallet af molekyler i analytten gennem det ved reaktionen givne støkiometriske forhold, ændrer opløsningen karakter, idet al analyt nu har reageret med tilsat reagens. Med viden om reagensets koncentration og det tilsatte volumen kan man derfor beregne mængden af analyt. Metoden er et eksempel på måling af forbrugt reagens. For at synliggøre, at titreringen lige netop er fuldført, hvilket kemisk benævnes, at ækvivalenspunktet er nået, tilsættes inden starten et hjælpestof, en såkaldt indikator. Det er i reglen et farvestof, som netop ved ækvivalenspunktet ændrer farve og hermed indikerer, at dette er nået. Ved gravimetri udnytter man, at reagenset med analytten kan danne en tungtopløselig forbindelse af kendt kemisk sammensætning. Bundfaldet frafiltreres, tørres og vejes, hvorved mængden af analyt kan bestemmes.De ultimative krav til kemiske analysemetoder er sensitivitet, dvs. lave koncentrationer skal kunne måles, og selektivitet, dvs. et givet stof skal kunne bestemmes ved tilstedeværelsen af andre stoffer. Begge formål kan i stor udstrækning tilgodeses ved at supplere de kemiske reaktioner med fysiske detektionsmetoder, som er i stand til at måle på karakteristika ved enten de dannede produkter eller uforbrugt reagens. Sådanne metoder er primært optiske eller elektrokemiske.

# data[].attributes.body
Destilleret vand

# data[].attributes.body
Analyse af hvilke grundstofskombinikationer et stof indeholder

# data[].attributes.body
Analyse og rensning

# data[].attributes.headline
I den kvantitative analyse bestemmes mængden eller koncentrationen af stoffet. Kvantificering af analytten kan enten foretages ved at bestemme, hvor meget af et givet produkt der dannes, eller ved at måle, hvor meget reagens der forbruges ved reaktionen. I visse tilfælde kan analytten kvantificeres ved måling af den energi, der frigøres ved reaktionen.

# data[].attributes.subject
I den kvantitative analyse bestemmes mængden eller koncentrationen af stoffet. Kvantificering af analytten kan enten foretages ved at bestemme, hvor meget af et givet produkt der dannes, eller ved at måle, hvor meget reagens der forbruges ved reaktionen. I visse tilfælde kan analytten kvantificeres ved måling af den energi, der frigøres ved reaktionen.

# data[].attributes.headline
I den kvalitative analyse sker identifikation udelukkende via det/de dannede produkt(er) ved reaktionen. Det kan typisk være et opløst stof med en karakteristisk farve eller en tungtopløselig, evt. farvet forbindelse, hvis fremkomst entydigt indikerer tilstedeværelsen af analytten. Imidlertid findes der kun meget få specifikke reagenser, som selektivt kan reagere med en given analyt, uanset hvilke andre stoffer der måtte være til stede. Derfor er det normalt nødvendigt at foretage en række på hinanden følgende kemiske adskillelser af prøven med henblik på at inddele den i fraktioner, hvori de enkelte stoffer entydigt kan bestemmes, og mulige fejlreaktioner kan udelukkes. I den yderste konsekvens må man adskille, indtil en fraktion kun indeholder ét stof.

# data[].attributes.subject
I den kvalitative analyse sker identifikation udelukkende via det/de dannede produkt(er) ved reaktionen. Det kan typisk være et opløst stof med en karakteristisk farve eller en tungtopløselig, evt. farvet forbindelse, hvis fremkomst entydigt indikerer tilstedeværelsen af analytten. Imidlertid findes der kun meget få specifikke reagenser, som selektivt kan reagere med en given analyt, uanset hvilke andre stoffer der måtte være til stede. Derfor er det normalt nødvendigt at foretage en række på hinanden følgende kemiske adskillelser af prøven med henblik på at inddele den i fraktioner, hvori de enkelte stoffer entydigt kan bestemmes, og mulige fejlreaktioner kan udelukkes. I den yderste konsekvens må man adskille, indtil en fraktion kun indeholder ét stof.

# data[].attributes.headline
 identifikation, detektion og kvantificering af stoffer baseret på kemiske reaktioner. Ved kvalitativ analyse undersøges, hvilke grundstoffer eller grundstofkombinationer (atomer, ioner eller molekyler) et givet stof eller en stofblanding består af. Ved kvantitativ analyse bestemmes, hvor meget der er til stede af det pågældende stof.

# data[].attributes.subject
 identifikation, detektion og kvantificering af stoffer baseret på kemiske reaktioner. Ved kvalitativ analyse undersøges, hvilke grundstoffer eller grundstofkombinationer (atomer, ioner eller molekyler) et givet stof eller en stofblanding består af. Ved kvantitativ analyse bestemmes, hvor meget der er til stede af det pågældende stof.

# data[].attributes.body
Salte

# data[].attributes.body
Grundstoffer

# data[].attributes.body
En process

# data[].attributes.body
Teknologi/ computere.

# data[].attributes.body
stoffer