# data[].attributes.body
http://www.elmundo.es/la-aventura-de-la-historia/2015/01/12/54b3a210ca4741563b8b457a.html

Aquesta notícia parla sobre què va ser el règim dels khmers vermells i quines conseqüències va portar aquest, anomenat "el règim del terror de Cambodja".

Una de les primeres informacions que trobem en l'article i, tema important en aquest, és el fet de que conèixer que Pol Pot va ser el líder del règim, va ser una tasca complicada en el moment, ja que aquest es va coultar en tot moment, dirigint el règim des de "l'ombra".
Seguidament, ens parla de tot el règim dels khmers vermells, un grup guerriler d'ideologia comunista que va sembrar el terror a Cambodja.
En l'article s'explica com aquesta guerrila, va arribar al poder utilitzant la força llavors que el bloc comunista de Vietnam del Nord aconseguís el control de tot Vietnam. Així doncs, els khmers vermells van decidir actuar i aconseguir el control de Cambodja. Durant el seu règim, van centrar l'economia completament en l'agricultura. Van reprimir, la població obligant-la a treballar en els camps agrícoles 20 hores al dia de 24. Van executar a moltissima gent ja que, per als khmers vermells, el simple fet de tenir un defecte viusal que et requerís l'ús d'ulleres, ja era motiu d'execució. Un altre fet que demostra la gran repressió dels khmers és que al final del seu règim, tan sols hi quedava un advocat amb vida.
Altres dades realcionades, són que el genocidi khmer va deixar 1'7 milions de morts, el 33% dels homes totals, i un 15% de les dones. Així doncs, es calcula que 1 de cada 4 cambodjans va morir durant el règim de Pol Pot. Per tant, aquest règim, percentualment parlant (relació entre població total i morts totals), va ser el més mortífer de la història.

Per altra banda,  Xina no volia als vietnamites a Cambodja, els quals l'havien ocupat i, EEUU i Anglaterra, encara que no estaven a favor dels khmers, van recolzar-los per no perillar les seves relacions amb Xina.

-Així doncs, veiem de nou, com les potències mundials son capaçes d'anar en contra de la pau mundial per mantenir els seus interessos. Fet que com vam veure a la guerra freda era constant: recolzar conflictes per mantenir les seves ideologies en altres països encara que això impossibilités la pau. No obstant, sembla que els interessos de EEUU van per sobre del sofriment de qui pateix la guerra. Això va començar el 1947, amb l'inici de la Guerra Freda, i continua a dia d'avui.-

Finalment, Vietnam va entrar en conflicte amb el règim de Pol Pot i el van fer caure l'any 1979. Encara que el grup guerriler va perviure fins, més o menys l'any 1998, que va morir el líder dels Khmers, Pol Pot.

# data[].attributes.body
http://rpp.pe/mundo/actualidad/que-motivo-la-construccion-y-la-caida-del-muro-de-berlin-noticia-740590

Aquesta notícia esta relacionada amb el tema de la caiguda del mur de Berlín, dels motius per els quals es va construir i el que va implicar aquest.

La notícia comença explicant el que va ser la caiguda del mur de Berlín, el símbol de divisió que suposava durant la Guerra Freda, just el día abans de que tot pases.
Aquesta muralla, com ve anomena l’article/notícia, suposava una muralla infranqueable e indestructible per les persones de ambdues parts del mur. Però degut a certs fets polítics i socials, el mur es va enderrocar.
El día següent de la caiguda Walter Monper llavors alcalde del Berlí Occidental, digué que en la nit anterior, el poble alemán va ser el poble més feliç del mòn.

Seguidament, es tracta el tema de els fets que van dur a construir el mur. Relata que els anys següents a la construcció moltes persones del Berlín oriental, migraren al Berlín Occidental. La nit del 12 d’agost es varen tancar 61 dels 81 punts de control i un día després de la construcció d’aquest mur, se li varen posar alhambres “provisionalment”. Amb el pas dels anys el mur que havia comencçat sent de totxus va acabar fet de formigó.

La caiguda del mur va tenir lloc a la frontera de Austria i de Hungria el maig del 1989. Austria era del bloc occidental mentre que Hungria era del bloc oriental, conegut com, com utilitza l’escriptor a l’article, “cortina de hierro, format per els paisos sota influència soviètica. Un dels fets desencadenants que ja va posar fi a la separació, va ser la norma nova que implantaren on es podia sortir del país sense cap requisit.

Günter Schabowski a una entrevista amb el periodista Ricardo Ehrman, quant aquest li va demanar quant es posaria en vigor la mesura, ell es va posar nerviós, i sense sebre que això desencadenaria tot el succeït després, va repondre “de inmediat”.
Després d’això la gent, la nit del 10 de novembre va sortir al carrer i començaren a donar cops al mur, de ambdos paisos.

Finalment, el 3 de octubre del 1990 es firmar la reunificació de Alemanya.

Opino que aquest article, notícia, desenvolupa molt bé tot el succeït en el procés del mur de Berlín, i per altre lloc el que m’ha agradat també es que ho tracta desde un punt objectiu, no es posiciona en cap de les bandes.

# data[].attributes.body
https://mundo.sputniknews.com/rusia/201706131069911729-rusia-desintegracion-urss-tragedia-humana/

Aquesta notícia tracta sobre una conferència que va donar l'actual president de RússiaVladímir Putin en la qual explicava la situació de l'antiga URSS.

En aquesta entrevista Vladímir Putin parla de l'URSS, de com va caure i perquè, del perquè encara avui en dia encara hi ha tants residus de l'època socialista a Rússia i mostrant un poc el punt de vista de l'antiga Unió Soviètica.

El president defensa en tot moment a la URSS i parla sobre les catàstrofes que la seva caiguda va provocar en la societat. Quan li pregunten sobre la desintegració de l'URSS, ell no parla de desintegració sinó de transpas, l'URSS si va desaparèixer però el 8 de desembre del mateix any en que això va succeir alguns dels països que formaven aquesta unió es van reunir de nou a la Comunitat de Estats Independents (CEI).

# data[].attributes.body
http://www.bbc.com/mundo/noticias/2016/05/160516_china_revolucion_cultural_testimonio_aniversario_men
Aquesta notícia tracta sobre la celebració del 50 aniversari de la revolució cultural xinesa, així mateix s'explica una mica de que va tractar aquesta revolució i de com la van viure els ciutadans de la Xina.

Amb el testimoni d'una dona, de nom Ai Hua, la notícia ens explica els inicis de la revolució des del seu punt de vista. Com va haver de ser portada a una càmera de tortura perquè no era prou radical, com va entrar a la guàrdia vermella només perquè la seva família era prou adirnarada i de com va tenir a veure a familiars i amics suïcidar-se per no haver d'aguantar la persecució tortura continua, la gent va ser enviada al camp perque a les ciutats no hi havia sufiecient fein, etc.

Segons Ai Hua la revoluci va ser un infern. "La Revolució Cultural va durar 10 anys i vam ser testimonis de coses horribles que la gent de la nostra edat no havia d'haver vist.
Entre aquestes el fet que un dels meus companys es va llançar des de dalt per matar-se, el suïcidi dels pares dels meus companys i moltes altres morts terribles.
Vaig ser testimoni del que el frenesí juvenil pot fer, de manera que després d'això ja no em va interessar cap tipus de moviment massiu. Em vaig refusar a adorar a cap persona.També vaig aprendre que devem pensar per nosaltres mateixos, que no hem solament creure en el que ens diuen els altres.

Hem de pensar amb independència.

# data[].attributes.body
http://www.sapiens.cat/temes/europa/per-que-es-va-ensorrar-el-mur-de-berlin_14792_102.html
Per què es va ensorrar el mur de Berlín?

Aquest article tracta l’enderrocament del mur que entre 1961 i 1989 separà la ciutat de Berlín en dues parts, la República Democràtica Alemanya i la República Federal Alemanya. Aquest enderrocament tingué lloc durant el quarantè aniversari de la RDA.

Com ens explica l’article, el mur de Berlín era la viva imatge representativa del “teló d’acer” que dividí Europa en dues parts durant la Guerra Freda, just després de la Segona Guerra Mundial. Durant aquesta època la RDA patí un fort creixement econòmic que cap altre país comunista havia patit fins al moment, però en arribar als anys 80, la RDA començà un període de decadència.

La caiguda del mur provocà el desmantellament de les democràcies populars, que eren aquells països que estaven sota influència o control de la URSS, sent al mateix temps una conseqüència d’aquest. Simultàniament, era el poble qui reclamava el seu poder i exposava la seva voluntat de reunificació. Poc després, les tropes soviètiques abandonaren el territori alemany, passant aquest a estar a mans de la RFA, fou en aquest moment que es reconeix una Alemanya unificada de nou.

# data[].attributes.body
https://sobrehistoria.com/perestroika/
Aquest article tracta sobre la Perestroika, el procés de reforma per a poder reactivar l'economia del país que va inaugurar Gorbatxov, president de l'URSS.

El terme perestroika significa reestructuració, ja que aquest era l'objectiu de Gorbatxov, qui també volia deixar enrere l'herència Stalinista. Amb aquesta reforma també pretenia treure a l'economia soviètica del desordre i estancament en el que estava submergida, introduint major llibertar d'empresa. Així i tot, encara que les intencions d'aquesta reforma podien ser bones, aquesta va enfonsar encara més a la Unió Soviètica que va dur a la desintegració de l'URSS.

Abans de la Perestroika la Unió Soviètica havia estat centrada en la Guerra Freda, un conflicte no només bèl·lic sinó que també va marcar les diferències entre el bloc capitalista i el comunista. Durant aquesta època, l'URSS es caracteritzava per la nul·la apertura a occident i la immobilitat social i econòmica amb el socialisme com a base. Amb l'arribada de Gorbatxov a la secretaria general del Partit Comunista es va decidir posar en marxa reformes econòmiques i socials. Així és com sorgeixen la Glasnost i la Perestroika. I això va ser el que es va anomenar la Revolució de les Esperances.

La Perestroika no només intentà canviar l'economia soviètica sinó que va venir acompanyada d'una política de transparència, anomenada Glasnost, que consistia en una sèrie de mesures no econòmiques, com ara els drets i llibertats del poble soviètic. Així, durant aquest període la política soviètica començà a col·laborar més amb altres països, les relacions amb EEUU milloraren i es cercà una apertura de l'URSS a occident.

En l'àmbit social es van dur a terme reformes de les llibertats del ciutadà, com el dret al sufragi universal o la llibertat de prensa.

D'altra banda, les reformes van ser rebutjades per la facció comunista i finalment, encara que les intencions de les reformes aplicades a través de la perestroika eren bones, la situació va acabar amb l'enfonsament de l'imperi soviètic.

# data[].attributes.body
http://www.elmundo.es/la-aventura-de-la-historia/2015/09/28/56090fb9e2704e47108b4578.html
Aquest article tracta principalment sobre quines varen ser les principals causes de la desintegració de la URSS i com s'ha recuperat després d'aquest fet.
D'acord amb aquest text, unes de les causes més importants de la caiguda de l'imperi soviètic es poden veure en el fragment extret del text a continuació "Los puntos esenciales que desencadenaron la desintegración territorial fueron el carácter imperial, la composición multiétnica y la estructura pseudofederal del Estado." pel que fa al primer punt, fa referència al gran control de s'exercia desde Rússia sobre els països satèl·lits que estaven baix la seva orbita; seguidament ens diu que un altre punt important va ser la composició multiétnica ja que baix el poder soviètic s'ajuntaven molts països amb moltes persones i cultures diferents. A continuació ens explica un episodi que va succeir entre els EUA i la URSS poc antes de la caiguda d'aquest darrer. Ens explica com el president dels Estats Units,  George H. W. Bush va realitzar un viatge de 5 hores a Kiev, on segons el text, anava amb la intenció de deixar clara la seva voluntat de colaborar amb les repúbliques.

Finalment, ens explica com ha emergit el nou lideratge rus, mitjançant el qual han aconseguit aplicar una espècia de sistema de control polític allà on es situaven les antigues repúbliques. Degut això, en el text es diu que actualment Rússia està vivint un nou escenari post imperialista molt menys car i molt més flexible.

# data[].attributes.body
http://www.aboriginemag.com/consolidacio-republica-popular-xina-1945-1949/
Aquest article tracta sobre el naixement i la consolidació de la República Popular de la Xina entre els anys 1945 i 1949. En acabar la Segona Guerra Mundial, que va suposar una derrota pel Japó, va resurgir l'enfrontament entre el partit nacionalista Guomindang , liderat per Chiang Kaishek, i el Partit Comunista, dirigit per Mao Zedong.

Després de la guerra, els nacionalistes van emprar un gran nombre de soldats que havien quedat sota la seva custòdia per combatre els comunistes. Així i tot, pels nacionalistes, el conflicte amb Japó també va suposar greus efectes, com ara la corrupció o el gran augment de la inflació. A més, la posició dels comunistes xinesos es va veure reforçada gràcies al conflicte, i aquests van reclutar milicians, milicianes i soldats.

D'altra banda la presència del Partit Comunista Xinès a Manxúria després de l'ocupació xinesa va ser important pel seu reforçament i el seu impuls. Amb els japonesos fora de joc, els comunistes van començar a ocupar les bases al nord de la Xina i a reorganitzar des d’allà les seves forces de combat.

Encara que posseïen una gran força militar, el Guomindang començava a tenir problemes interns dins dels seus propis territoris. Un dels més significatius va ser la persecució dels comunistes. Però també hi hi començava a haver un descontentament entre la població xinesa que vivia sota l’autoritat del GMD.

Econòmicament, el GMD va tornar a l’status quo anterior a la ocupació japonesa, però amb efectes desastrosos. La propietat no va ser retornada als seus antics propietaris i aquesta incertesa sobre la propietat legal sobre la terra va fer que no es fes ús eficient dels recursos econòmics, necessaris per a la recuperació del país.
La indústria no va quedar al marge dels efectes post-ocupació japonesa. A part de la desmesurada inflació, moltes fàbriques van estar tancades mesos i mesos.

Finalment, la Reforma Agrària va ser una de les polítiques més importants impulsades pel PCX que  va consistir a deixar de banda la reducció de rendes i la redistribució per donar pas a confiscacions de terres i càstigs pels enemics de classe.

# data[].attributes.body
http://www.eltiempo.com/mundo/latinoamerica/un-ano-de-la-muerte-de-fidel-castro-155088

En aquesta notícia se'ns parla de la recent mort del famós revolucionari cubà, Fidel Castro, el qual va formar part de la famosa revolució cubana.
Primerament , podem dir que la revolució cubana va ser el gran moviment contra el govern del dictador Baptista. Per tant , el segle XX podem dir que Cuba encara estava ''tutelada'' pels Estats Units, d'aquesta manera aquest enfrontament era un altre cas de la problemàtica comunista i capitalista que estava impregnant el món. La dictadura de Baptista responia als interessos nort-americans, mentres que una gran part de la població cubana estava sota una gran pobressa i analfabetisme. Aquesta situació va provocar que al 1953 un grup de rebels amb el capdavant Fidel Castro intentara agafar el quartel de Moncada. Pero aquest intent revolucionari va fracassar, així pues, va ser l'inici d'una insurrecció popular que anys després desembocaria a la famosa revolució cubana.

# data[].attributes.body
http://www.rtve.es/noticias/20160516/revolucion-cultural-china-cumple-50-anos-silencio-heridas-mal-cerradas/1351381.shtml

En aquesta notícia se'ns parla del 50è aniversari de la famosa revolció Xina la qual va marcar un antes i un després dins la història contemporania. Com bé es diu , aquesta revolució produïda entre l'any 1966- 1976 va ser un període caòtic dins l'àmbit polític , econòmic i social.  La Revolució Cultural va permetre Mao recuperar el poder polític, del que havia estat apartat després del fracàs del Gran Salt Endavant. Per tant, ens trobem dins una gran lluita de poder amb l'objectiu de retornar el poder al líder xinès.
Dins aquest article, ens explica com el tema de la revolució cultural xina, a dia d'avui és un gran tema tabú el qual costa parlar obertament dins la població. Aquesta etapa es coneguda dins el gran país asiàtic com un període negre i fosc el qual va ser el causant de grans mals dins la població xinesa

# data[].attributes.body
https://elpais.com/internacional/2017/12/23/actualidad/1514064023_883857.html

He escollit aquesta notícia que està clarament relacionada amb el maoisme xinès, més concretament amb l'etapa de revolució cultural. Durant aquesta etapa, com hem vist, una de les mesures de Mao Zedong per a controlar el país i als revoltats va ser la repressió i el càstig. Així doncs, un dels casos clars d'aquesta repressió el trobem en aquesta notícia, la qual ens parla d'una manifestació estudiantil prodemocràtica duita a terme l'any 1989. Durant aquesta manifestació, el govern va decidir reprimir les intencions dels estudiants mitjançant la força. Un total de 27 vehicles acuirassats van atacar als manifestants causant 10.454 morts i una suma d'uns 40.000 ferits.

La repressió de Mao va ser tant forta, que fins i tot va ordenar disparar a l'exèrcit en contra d'ambulàncies del propi organisme que evacuaven als ferits per intentar salvar-los. Una altra de les ordres represives de Mao va ser l'execució d'un dels oficials de l'exèrcit que qüestionava l'acció que duien a terme en contra dels manifestants.

Per altra banda, veim que la transparència del govern era nul·la, quan van justificar les morts a causa de projectils desviats, i es va dir que mai es va disparar als manifestants per matar-los, tan sols per persuadir-los. Un altre fet que mostra la poca transparència de Mao. va ser que es van oficialitzar un total d'unes 200 morts. No obstant, el nombre real és de 10.454, com s'ha esmentat anteriorment.

En conclusió, veim que les mesures repressives del règim de Mao van ser brutals. Un líder que tan sols es va preocupar per el culte a la personalitat i per mantenir controlada i sotmesa a la seva població sense importar-li quina era el cost en vides o econòmic que això repercutia.

# data[].attributes.headline
EXPERIÈNCIA SOCIALISTA DE XILE (Lluna i Rut)

# data[].attributes.subject
EXPERIÈNCIA SOCIALISTA DE XILE (Lluna i Rut)

# data[].attributes.body
A mitjan 1932 el nou govern de Juan Esteban Montero es trobava en serioses dificultats per enfrontar l'impacte de la Gran Depressió a Xile. Als greus trastorns econòmics i socials se sumava una creixent inestabilitat política que es va expressar en moviments conspiradors que buscaven la caiguda d'un govern titllat d'ineficaç i impopular.

El 4 de juny de 1932 un moviment cívic militar on convergien joves socialistes liderats per l'advocat maçó Eugenio Matte Hurtado, militars adeptes al coronel Marmaduke Grove i partidaris de l'expresident Carlos Ibáñez del Camp, aglutinats entorn de la figura de Carlos Dávila, es van atrinxerar a la base de la Força Àrea del Bosc i van exigir amb èxit la renúncia del president Juan Esteban Montero.

Entrada la nit, una Junta de Govern formada pel general Arturo Puga, Eugenio Matte Hurtado i Carlos Dávila va ingressar a la Moneda i proclamar la "República Socialista de Xile". Per la seva banda el coronel Marmaduke Grove va assumir el estratègic càrrec de ministre de Defensa.

La proclamació de la "República Socialista de Xile" va sorprendre i va dividir a l'opinió pública de l'època. Sectors comunistes i de federacions obreres van rebutjar el moviment revolucionari per considerar- lo militarista. Alhora, estudiants de la Universitat Catòlica i els gremis professionals i empresarials van rebutjar el moviment. No obstant això, sectors demòcrates, socialistes i federacions d'empleats li van manifestar el seu suport.

Aquesta divisió també es va manifestar a l'interior de la Junta de Govern, on els sectors ibanyistes liderats per Carlos Dávila van rebutjar la radicalització del moviment socialista que impulsaven Grove i Matte, procedint a expulsar-los del govern i exiliarlos a Illa de Pasqua.

Amb el suport de l'Exèrcit, Carlos Dávila es va autoproclamar President Provisional de la "República Socialista de Xile", va introduir la censura a la premsa i amb fortes mesures econòmiques estatals va buscar revertir la crisi econòmica i social imperant. No obstant això, davant la falta de suport civil i militar es va produir la caiguda de Carlos Dávila el 13 de setembre de 1932. Immediatament va assumir el comandament del país el general Bartolomé Blanche qui va cridar a eleccions presidencials i parlamentàries. Era la fi de la utòpica "República Socialista de Xile".

# data[].attributes.headline
Experiència Socialista Corea del Nord -Guiem i Miquel-

# data[].attributes.subject
Experiència Socialista Corea del Nord -Guiem i Miquel-

# data[].attributes.body
L'experiència socialista de Corea del Nord va començar després de la Segona Guerra Mundial, una vegada va quedar dividida en dues parts, pel paral·lel 38, nord i sud. La part Nord va quedar sota influència de la Unió Soviètica, amb un govern comunista liderat per Kim il-Sung. La part Sud va quedar influenciada pels nord-americans. Entre els dos territoris, si proclamaren governs amb ideologies totalment oposades i, a conseqüència d'això van començar una serie de conflictes armats entre els dos territoris de manera que, a dia d'avui encara no s'ha aconseguit una pau absoluta. En vista d'això, el règim de Kim il-Sung va tancar-se sobre si mateix, convertint l’estat nord-coreà en una dictadura personalista inspirada en el règim estalinista i amb elements prestats del maoisme xinès, amb una població empobrida i unes estructures productives molt fràgils i amb ben poca capacitat industrial. L'any 1994  mor el seu gran líder i es va produir la primera dinastía comunista hereditària de la història, encapçalada pel seu fill, Kim Jong-il. És una de les dictadures més històriques i fortes que hi ha actualment al món. A més, la complexitat per tal de rebre informació d'aquest país cap a l'exterior és força complicat i se'n desconeixen molts fets, però, es sap que entre els anys 1996-98 es va produir una greu crisi alimentària al país, on pogueren morir gairebé 4 milions de persones. L'estat hi destina la major part dels seus recursos a la partida de defensa, convertint-se així amb uns dels estats més militaritzats del món. Des de fa aproximadament una dècada, l'estat nord-coreà ha centrat els seus objectius amb l'inici de proves i detonacions nuclears, fet que provocà diversos enfrontaments amb països veïns. El seu actual líder, Kim Jong-un, de només 35 anys i amb poca experiència com a cap d'estat, s'ha convertit en poc temps, amb un personatge mític i amb una de les persones més rellevants dins el marc polític mundial, a causa dels seguits xantatges i missatges de possibles enfrontaments amb l'ús de bombes atòmiques que provocarien grans catàstrofes naturals i humanes arreu del món.

# data[].attributes.body
http://www.aboriginemag.com/perestroika-ii-de-lacceleracio-a-la-reestructuracio-1985-1987/
-Perestroika (II): De l’acceleració a la reestructuració (1985-1987)-

# data[].attributes.body
http://www.aboriginemag.com/la-consolidacio-de-la-republica-popular-de-la-xina-1945-1949-iii/
-Consolidació de la República Popular de la Xina III-

# data[].attributes.body
https://www.nytimes.com/es/2017/10/26/mao-zedong-xi-jinping/

Mao Zedong fou el líder durant  Revolució Comunista i  durant la Revolució Cultural.
Mao Zedong va moldetjar el comunisme per "amagar la realitat".

Així mateix, va realitzar un culte a la seva personalitat i va difondre el Llibre roig amb les consignes del líder. A més, es dugué a terme una forta repressió cap els contra-revolucionaris.
l'any 1966 es va iniciar la Revolució Cultural amb l'objectiu de "destapar" el PCCh.

Després de Mao, a Xina es dugueren a terme reformes socials i econòmiques destinades  a afavorir el monopoli del Partit Comunista. Així, el sistema polític no reconeixia les llibertats individuals ni col·lectives dels ciutadans.

# data[].attributes.body
http://www.aboriginemag.com/eslovena-independencia/
He triat aquest artícle perquè ens parla d'un tema molt actual com és el de la Independència de Catalunya i, a la vegada, realitza una comparació amb la via d'independècia eslovena.
En primer lloc, pel que fa al cas eslovè, després de la mort de Tito, a Iugoslavia la situació econòmica, política i social es va agreujar. D'aquesta manera, el nivell de vida va baixar un 40%.
Com a conseqüència d'això, els moviments nacionalistes tornaren a agafar força.
Seguidament, Slobodan Milosevic va acaparar el poder i va tenir lloc la consolidació d'una nova línia política a Sèrbia. El president Milosevic apostava clarament pel nacionalisme Serbi i per una recentralitació de la Federació.
A partir d'aquí, es dugueren a terme una sèrie de prossesos (reforma costitucional, eleccions, referèndum...) que facilitaren la declaració d'independència eslovena.

Ara bé, si comparem aquest procés d'independència amb el cas de Catalunya; els catalans fa molt de temps que demanen tenir l'oportunitat de realitzar un referèndum i poder decidir ells el seu futur pel que fa a la independència. El govern español, atemorit pel possible resultat, no els va deixar votar i es va organitzar un referèndum unilateral l'1 d'octubre de 2017. Així idò, es va dur a terme una forta repressió cap a les persones que anaven a votar. A més, s'han empressonat a diferents polítics catalans per suposada rebel·lió, sadició i malversació.

# data[].attributes.headline
EXPERIÈNCIA SOCIALISTA DE VIETNAM- PILAR I AINOA

# data[].attributes.subject
EXPERIÈNCIA SOCIALISTA DE VIETNAM- PILAR I AINOA

# data[].attributes.body
Vietnam, país ubicat al Sud-est Asiàtic i que durant molts anys va ser colònia francesa, va aconseguir la independència a través de diferents guerres. Assolida la independència la seva infraestructura quedà totalment debilitada econòmicament, políticament i socialment.

ETAPA POSTCOLONIAL:

Després de la Segona Guerra Mundial Vietnam va quedar dividit pel paral·lel 17 en dues parts, Vietnam del Nord que volia construir una societat socialista seguint el model soviètic i Vietnam del Sud recolzat per EEUU. La guerra va tenir lloc entre el 1959 i el 1975.

La guerra s'inicià amb el bombardeig de Vietnam del Nord per part d'EEUU i a partir d'aquest moment comença una guerra entre el Vietnam del Nord i Vietnam del Sud, recolzats per l'URSS i EEUU fins que el 1976 es varen reunificar convertint-se en la República Socialista de Vietnam.

El territori es va convertir al comunisme a principis dels anys 90, i durant les darreres dues dècades ha experimentat un gran creixement econòmic. Però amb la crisi financera del 2008 i un règim comunista que governa estrictament, la modernització és més lenta del que s'esperava.

Les principals conseqüències varen ser els milions de morts i els danys mediambientals. Podem dir que Vietnam és un clar exemple de la guerra freda perquè quedà dividit en una part comunista i l'altre capitalista i les dues grans potències varen decidir ajudar al seu respectiu país per expandir la seva ideologia.

# data[].attributes.body
http://www.aboriginemag.com/la-cuba-neocolonial-una-illa-de-corrupcio-i-repressio/

En aquesta notícia se'ns parla de la  Revolució Cubana, més concretament del conjunt de fets i esdeveniments que la van provocar.
Ens presenta la dura situació de Cuba després d'haver aconseguit la suposada independència d'Espanya, ja que va esdevenir un estat neocolonial fortament controlat i dominat pels Estats Units. Una sèrie de governs protagonitzats pel frau electoral i l'estreta vinculació als E.E.U.U. van provocar que Cuba va perdés per complet el control sobre la indústria més pròspera de la qual disposava. La corrupció, la repressió i les dures polítiques conservadores van fer que el 1925, seguint l'exemple de la recent Revolució Russa, es fundés el primer partit comunista cubà.
El crack del 29 va afectar a Cuba, encara que el sistema econòmic ja estava completament debilitat i descompensat per la crisi que ja venia de temps enrere.
L'arribada de la Segona Guerra Mundial va provocar que les pressions internacionals i les protestes internes obliguessin al govern de Batista a adoptar una faceta més democràtica. No obstant, això no garantia que es complissin els seus articles, els quals tampoc tractaven els veritables problemes de l’època com la sanitat ineficient, l’analfabetisme i la dominació estrangera del país.
Quan la tensió és màxima i la massa popular comença a revoltar-se de nou i a gran escala en contra del govern, el General Batista inicia una insurrecció militar recolzada pels Estats Units per acaparar el control total sobre l'illa l’any 1952.
Amb Batista en el poder, es posa en pràctica una nova política de repressió sense precedents en contra del moviment obrer i les revoltes social.

# data[].attributes.body
El terme revolució cubana fa referència al moviment contra el govern del dictador Fulgencio Batista pel moviment 26 de juliol i l’establiment del nou govern cubà amb Fidel Castro al capdevant a començaments de l’any 1959. La revolució va començar amb l’assalt a la Caserna Moncada el 26 de julio de l’any 1953, iva acabar l’1 de gener de 1959, quan Batista va fugir del país, i les ciutats de Santa Clara i Santiago de Cuba van ser preses pels rebels liderats per Fidel Castro.

En la revolució, varen tenir importància personatges com els germans Raúl i Fidel Castro, Camilo Cifuentes, Huber Matos, Ernesto “Che” Guevara i Fulgencio Batista. El govern de Batista, es va caracteritzar per dur a terme grans actes de corrupció, injustícies i una gran represió cap al sector comunista i socialista de la societat cubana, generant així un gran descontent entre la població.

Els autors de la Revolució Cubana treballaven a la Sierra Maestra comunicant les idees i conspirant en contra del govern dictatorial de Batista, llavors començaren una guerra de guerrilles.
Tot això i les idees de la revolució es van anar endinsant en la població fins que les bases del govern de Batista es van anar enderrocant. Finalment, al veure, Fulgencio Batista, tant clar que no podia mantenir la presidència; al veure que no tenia com sostenir el govern sense el recolzament militar i de la població en general, va fugir a l’exili, permetent així que Fidel Catro arribes al poder, i la entrada triomfal de la Revolució Cubana. Amb tot el recolzament militar i civil, i sense cap tipus de oposició. Havana 2 de gener de 1959.

Després de la fugida de Batista, van haver-hi tres presidents més: Anselmo Alliegro i Milà, qui va governar durant un dia. Manuel Urrutia Lleó, que exercir durant sis mesos i va abandonar per diferències amb Fidel Castro. I finalment Osvaldo Dorticós Torrado, que exercí,des de 1959 fins el 1976. En aquell any, Fidel Castro, tot i que no era president, exercia com a lider, va promoure reformes mitjançant les que va assolir la presidència, la qual es va conservar fins el 2008.

Castro va realitzar reformes profundes de caràcter marxista i socialista, amb l’ajuda dels seus colaboradors i amb suport del bloc socialista soviètica, mitjançant un discurs antimperialista o en contra dels Estats Units. Això amb el temps va generar una mala relació econòmica amb els Estats Units que va dur a una ruptura de relacions entre nacions el 3 de gener de 1961. La revolució va iniciar un procés de nacionalització de la economia cubana, passant al control de l’Estat dels serveis públics, la indústria sucrera (que va ser el gran motor de l’economia cubana), el sector bancari, gran quantitat de terres agrícoles i totes les empreses amb més de 25 treballadors.

Durant més de mig segle de polítiques socialistes marxistes han estat imposades per Fidel Castro, el qual el 24 de febrer del 2008, per motius de salud va donar pas al poder al seu germà i colaborador Raúl Castro, per a que pogués seguir amb les seves polítiques. Encara que, a principis del 2015, Raúl Castro va rescatar de manera històrica les relacions amb Estats Units, realitzant diferents reformes i acords d’obertura entre dos països.

# data[].attributes.headline
CUBA LA DESINTEGRACIÓ D'UN IMPERI NEOCOLONIAL

# data[].attributes.subject
CUBA LA DESINTEGRACIÓ D'UN IMPERI NEOCOLONIAL

# data[].attributes.body
http://www.aboriginemag.com/la-cuba-neocolonial-una-illa-de-corrupcio-i-repressio/

http://www.aboriginemag.com/cuba-neocolonial-illa-corrupcio-repressio/

http://www.aboriginemag.com/la-cuba-neocolonial-lassalt-al-cuartel-montcada-iii/

# data[].attributes.body
Xina Popular I
http://www.aboriginemag.com/consolidacio-republica-popular-xina-1945-1949/
Xina Popular II
http://www.aboriginemag.com/la-consolidacio-de-la-republica-popular-de-xina-1945-1949-ii/
Xina Popular III
http://www.aboriginemag.com/la-consolidacio-de-la-republica-popular-de-la-xina-1945-1949-iii/

# data[].attributes.headline
Independentisme i Desintegració de la URSS ( Iugoslàvia)

# data[].attributes.subject
Independentisme i Desintegració de la URSS ( Iugoslàvia)

# data[].attributes.body
http://www.aboriginemag.com/eslovena-independencia/

# data[].attributes.body
Feu una repassada a aquests articles per ampliar a hora d'estudiar, són la mar d'interessants!!
(Perestroika I)
http://www.aboriginemag.com/perestroika-i-una-necessitat-urgent-a-lurss-1965-1985/
( Perestroika II)
http://www.aboriginemag.com/perestroika-ii-de-lacceleracio-a-la-reestructuracio-1985-1987/
(Perestroika III)
http://www.aboriginemag.com/perestroika-iii-replantejaments-politics-1988-1990/

# data[].attributes.headline
Experiència Socialista Corea del Nord (Miquel i Guiem)

# data[].attributes.subject
Experiència Socialista Corea del Nord (Miquel i Guiem)

# data[].attributes.body
L'experiència socialista de Corea del Nord va començar després de la Segona Guerra Mundial, una vegada va quedar dividida en dues parts, pel paral·lel 38, nord i sud. La part Nord va quedar sota influència de la Unió Soviètica, amb un govern comunista liderat per Kim il-Sung. La part Sud va quedar influenciada pels nord-americans. Entre els dos territoris, si proclamaren governs amb ideologies totalment oposades i, a conseqüència d'això van començar una serie de conflictes armats entre els dos territoris de manera que, a dia d'avui encara no s'ha aconseguit una pau absoluta. En vista d'això, el règim de Kim il-Sung va tancar-se sobre si mateix, convertint l’estat nord-coreà en una dictadura personalista inspirada en el règim estalinista i amb elements prestats del maoisme xinès, amb una població empobrida i unes estructures productives molt fràgils i amb ben poca capacitat industrial.

# data[].attributes.headline
EXPERIÈNCIA COMUNISTA D'ALGÈRIA (Bernat, Martina i Carla)

# data[].attributes.subject
EXPERIÈNCIA COMUNISTA D'ALGÈRIA (Bernat, Martina i Carla)

# data[].attributes.body
Durant la Guerra Civil Algeriana, l'Ettehandi es va oposar fortament als islamistes i va suportar la ilgalització del Front Islàmic de Salvació.

El Moviment Democràtic i Social és un partit polític d'Algèria format l'any 1966 des de la creació de l'Organització de la Resistència Popular i fou constituïda per Mohamed Budief, entre d'altres. A més, va sorgir com a conseqüència del cop d'estat del 19 de juny de 1965. Així idò, agrupava a l'esquerra del Front d'Alliberació Nacional i els antics membres del Partit Comunista Algerià.

Així mateix, el partit tenia una relació molt estreta amb l'URSS, de tal manera que va transformar-se en el PAGS.

# data[].attributes.body
http://www.abc.es/internacional/abci-china-olvida-revolucion-cultural-50-aniversario-201605142104_noticia.html

He escollit aquesta notícia perquè està relacionada amb els temes que hem estat tractant a classe. Més contretament amb la Revolució Cultural que va tenir lloc entre els anys 1966 i 1976, durant aquesta etapa hi va haver gran quantitat de persecucions als intel·lectuals, culte a la personalitat, persecucions, càstigs, en definitiva una època molt dolenta per la població xinesa.  L’article també parla del llibre vermell i com humiliaven a la gent que estava en contra del règim.

En aquest cas la notícia explica que la població xinesa va oblidant i segueixen endavant cinquanta anys després d’aquella tràgica època. Tots els aspectes anteriorment explicats es veuen perfectament expressats a l’article. Des del meu punt de vista crec que l’article vol fer veure que Xina ha sabut fer front a tota aquella època i avui en dia ho tenen superat.

# data[].attributes.body
http://www.elmundo.es/cultura/literatura/2017/04/10/58eac266268e3e2e4d8b458b.html
He escollit aquesta notícia ja que està relacionada amb la Revolució Xinesa estudiada a classe. En primer lloc, ens anomena a Mao Zedong que va ser el líder de la Xina en aquell moment. Aquest text tracta sobre el "Gran Salt Endevant", que va ser duit a terme per el líder prèviament esmentat, on varen morir 45 milions de persones, d'acord amb el text. Aquesta nova política tenia la finalitat de crear un comunisme de base agrària per mitjà de comunes populars que pretenien ser autosuficients. Tal i com es diu en el text, aquest pla no va funcionar i va causar unes molt males condicions de vida per als habitants xinesos i un elevat nombre de morts.

# data[].attributes.body
http://www.aboriginemag.com/consolidacio-republica-popular-xina-1945-1949/
Aquesta notícia tracta l'inici de la consolidació de la República Popular de Xina entre els anys 1945  i 1949.
El final de la Segona Guerra Mundial, i la derrota japonesa que això suposava, va fer que les antigues rivalitats entre el Guomindang (GMD) i el Partit Comunista Xinès (PCX) es reactivessin. Un munt de soldats japonesos que havien quedat sota la custòdia dels nacionalistes van ser utilitzats per combatre els comunistes. Però així i tot, les efectes del conflicte amb Japó havien estat devastadors pels nacionalistes. D'altra banda, aquest conflicte va servir per reforçar encara més la posició dels  comunistes xinesos, que van dur a terme un considerable reclutament de milicians i soldats.
Pel reforçament i l'impuls del PCX va ser important la seva presència al territori de Manxúria després de l'ocupació japonesa. Van   començar a ocupar les bases al nord de la Xina i a reorganitzar des d’allà les seves forces de combat.
A pesar del seu potent exèrcit i el control sobre les grans ciutats i la base industrial,  el GMD començava a tenir problemes interns dins dels seus propis territoria, degut a la corrupció a nivell institucional i una economia capitalista desastrosa, protagonitzada per la inflació i la desocupació. La pressió per part dels Estats Units va provocar encara més inestabilitat degut a que el GMD volia una política proteccionista i EEUU un sistema de lliure empresa. Finalment, per poder accedir a l'ajuda nord-americana,  el govern nacionalista es va haver de comprometre a implementar un pla de privatització basat en el model de desenvolupament econòmic dels Estats Units el més ràpid possible.
Pel que fa als comunistes xinesos, van impulsar una important reforma agrària, encara que aquesta es va veure afectada per causes climàtiques, humanes i històriques, que en van dificultar molt l'efectivitat.

# data[].attributes.body
https://elpais.com/diario/1987/10/13/economia/561078011_850215.html
Aquesta notícia està relacionada amb el tema que estudiem perquè el COMECON va ser creat l'any 1949 a l'URSS. Com podem veure aquest article publicat l'any 1987 a Moscou explica que els deu països que formen part del COMECON es varen tornar a reunir-se per incrementar els acords de coordinació i la política econòmica. A més a més, volien incrementar el comerç amb països com Vietnam, Cuba i Afganistan.

# data[].attributes.headline
LA REVOLUCIÓ HONGARESA (Ainoa, Bernat i Pilar)

# data[].attributes.subject
LA REVOLUCIÓ HONGARESA (Ainoa, Bernat i Pilar)

# data[].attributes.body
La revolució hongaresa va ser una revolta que tingué lloc l’octubre de 1956 i va ser provocat per l’intent del poble per desfer-se de l’opressió i el control soviètic. L'aixecament es coneix avui en Hongria com la Revolució (forradalom). Els comunistes que ostentaven llavors el poder el van anomenar Contrarevolució (ellenforradalom). El seu inici va ser el 23 d’octubre i acabà el 4 de novembre d’aquest mateix any, tot i que la resistència continuar fins el 10 de novembre. Com a símbol d’aquest avalot es coneix l’enderrocament, per part dels manifestants, del monument a Stalin.

# data[].attributes.body
La primavera de Praga fou un per'iode reformista i de liberalitzaci'o pol'itica a Txecoslov[aquia entre el 5 de gener i el 21 d-agost de 1968. Les reformes e la Primavera van ser una aposta decidida per part de Dubcek, per tal de donar m'es drets als ciutadans de Txecoslov[aquia. D-aquesta manera, es va iniciar un proc'es de descentralitzaci'o de l-economia i democratitzaci'o, la llibertat d-expressi'o

# data[].attributes.headline
LA REVOLTA DELS TREBALLADORS DEL BERLÍN ORIENTAL (Miquel, Martina i Nina)

# data[].attributes.subject
LA REVOLTA DELS TREBALLADORS DEL BERLÍN ORIENTAL (Miquel, Martina i Nina)

# data[].attributes.body
Les revoltes del 17 de juny de 1953 varen venir marcades per la imposició de quotes de producció més dures sense una pujada de salaris. Aquestes protestes es varen allargar i radicalitzar molt més del que la gent esperava; no varen tardar a expandir-se a altres ciutats del país. Les protestes van ser sufocades per les unitats de l'Exèrcit Roig que romanien en territori alemany, i provocaren desenes de víctimes mortals.

# data[].attributes.body
La Solidarnosc (Solidaritat) va ser un sindicat no governamental polonès, que es va convertir en el primer sindicat independent en un país del bloc soviètic i va donar lloc a un ampli moviment social anticomunista. Estava format per persones associades a l'església catòlica i membres de l'esquerra anticomunista, que van contribuir ampliament en la caiguda del comunisme.
El 2 de juliol de 1980 el govern polonès va anunciar augments massius dels preus dels preus dels productes alimentaris, la qual cosa va provocar un esclat de revoltes.
Un any més tard, el President del govern, el Mariscal Wojciech Jaruze va declarar la llei marcial i va empresonar a la majoria deels dirigents

# data[].attributes.body
Nois i noies! Recordeu que heu d'anar penjant tot el que heu trobat sobre països amb experiència Socialista i fer el comentari d'almenys dos articles!!!