# data[].attributes.headline
צורות התיישבות בעלייה הראשונה

# data[].attributes.subject
צורות התיישבות בעלייה הראשונה

# data[].attributes.body
הגורמים לצמיחתן ולגיבושן של התנועות הלאומיות באירופה

תנועת ההשכלה – העמידה את התבונה האנושית והשכל האנושי במרכז. תבעה מהאדם להשתמש בשכלו. טענה שלכל בני האדם זכויות טבעיות שוות: לחיים, לחירות ולרכוש. זכויות אלה לא תלויות בחסדי השלטון. לכן טענו כי יש להלחם למען זכויות הפרט ואחר כך למען זכויות העם כולו. העם צריך להיות מקור הסמכות לשלטון ולא הכנסייה, ריבונות העם.
התנועה הרומנטית- תנועה רעיונית שטיפחה את מרכזיות הרגש. הרומנטיקה טיפחה את הקשר של בני האדם עם העבר של הלאום באמצעות אגדות עם, מיתוסים, פולקלור.
תהליך התיעוש והמודרניזציה- מעבר מייצור ידני ליצור המוני במכונות. החלה הגירה מוגברת לערים (עיור), פותחו שכלולים בתחבורה: מסילות ברזל, רכבות שבאמצעותן ניתן להעביר מידע על הלאומיות. בתקשורת: טלגרף, טלפון, רדיו. התיעוש השפיע בכך שנוצרה מציאות חדשה שהביאה אנשים להתנתקות מהמסגרות שבהן חיו בעבר ורצון להשתייכות למסגרת חדשה - לאומיות.
תהליך החילון- תהליך שבו בעקבות תנועת ההשכלה וההגירה לערים ירד כוכה של הכנסייה בחיי האנשים. הכנסייה כבר לא מכוונת בלעדית של חיי האנשים וחיי החברה. האנשים התנתקו מהמסגרת הדתית וחיפשו מסגרות חדשות להזדהות וזו הלאומיות.
המהפכה האמריקאית- 13 מושבות באמריקה הצפונית, מרדו בבריטים והפכו למדינה שבה השמירה על זכויות האדם והאזרח הייתה לרעיון המרכזי במדינה – השתחררו על ידי מרד, נאבקו וזכו לעצמאות.
המהפכה הצרפתית- בצרפת, המלך הודח מתפקידו והוצא להורג, במקום אסיפת המעמדות שייצגה את האצילים קמה האספה הלאומית שנתנה ייצוג לכל שכבות העם, חופש, שוויון ואחווה.
כיבושי נפוליון- מצד אחד הפצת רעיונות המהפכה מצד שני כיבוש ודיכוי המובילים למאבק עממי.

# data[].attributes.headline
פועלו של בנימין זאב הרצל לבניית התנועה הציונית ולארגונה 

# data[].attributes.subject
פועלו של בנימין זאב הרצל לבניית התנועה הציונית ולארגונה 

# data[].attributes.body
תכנית בזל
המטרה – הקמת בית מולדת לעם היהודי בא"י עם הכרה בינלאומית.
1.התנועה הציונית תפתח ותיישב את ארץ ישראל באיכרים, בעלי מלאכה ועובדי תעשייה כל עוד ישרת הדבר את מטרותיה.
2.התנועה הציונית תלכד את היהודים בתפוצותיהם, תחזק את הרגש הלאומי היהודי ותעסוק בתעמולה ובפיתוח עיתונה "העולם".
3.הוצהר על פעולה לקידום מטרות הציונות בקרב ממשלות העולם

# data[].attributes.body
מה קושר ומלכד את בני אותו לאום

שפה לאומית: עד הופעת הלאומיות התקיימו בקרב העמים באירופה שפות וניבים מקומיים שונים. השוני הגדול לא אפשר תקשורת בין בני הלאום ופילג אותם (לעיתים אפילו כפרים סמוכים דברו ניבים שונים). התנועות הלאומיות שנאבקו לעצמאות הבינו כי לשפה אחת יש כוח לגבש ולאחד אנשים וכן לייחד אותם מאחרים. השפה הלאומית היא אמצעי מאחד וגם מקור לגאווה.
מנהגים ומסורות: לכל עם יש מנהגים ומסורות משותפות – תלבושות, מאכלים, שירים, סיפורים, גיבורים עממיים, האופן בו חוגגים חגים – כל אלה מלכדים את העם, מבטאים את הערכים המשמעותיים עבורו ומייחדים אותו מלאומים אחרים החיים בסביבתו. חלק מרכזי מהמנהגים והמסורות של כל עם אלו שני סוגים של סיפורים.
עבר ומוצא משותף (היסטוריה): לכל עם יש "סיפור" היסטורי משותף, גיבורים היסטוריים ועבר מפואר אותו הלאום מבקש להשיב. האופן בו כל פרט בלאום רואה את הסיפור ההיסטורי של העם שלו, כסיפור ההיסטורי האישי שלו, נקרא "זיכרון קולקטיבי". בנוסף, לבני הלאום ישנה אמונה כי הם חולקים מוצא משפחתי משותף וקשר גנטי (קשר דם).
סמלים: לכל לאום יש סמלים לאומיים רבים כמו הדגל, סמל המדינה, ההמנון והמטבע. גם ימי חג לאומיים ושמות של אישים המונצחים ברחובות הופכים למעין סמלים לאומיים. סמלים מהווים מוקד להזדהות, תחושת שייכות וכבוד, וגורם מאחד של בני הלאום (המדינה). סמלים מייחדים את בני הלאום, מעניקים להם זהות משל עצמם ומגדירים אותם לעומת לאומים אחרים.
זיקה למולדת: המולדת היא השטח בו נולד וצמח הלאום. זו פיסת אדמה המעוררת רגשות של אהבה, געגוע, גאווה ואחדות. זהו שטח לו מיוחסת ההיסטוריה של העם והוא נחשב ל"רכוש" של כל בני הלאום כקבוצה, ולא כאנשים פרטיים.

# data[].attributes.body
שינויים במפה המדינית של אירופה

התפרקותן של ארבע הקיסרויות
הגרמנית,האוסטרו-הונגרית,הרוסית והאימפריה העותמאנית.

קמו תשע מדינות חדשות
פינלנד, ליטא, לטביה, פולין, צ'כוסלובקיה, הונגריה ואוסטריה.

# data[].attributes.body
הלאומיות כתופעה פוליטית, חברתית ותרבותית .

פוליטי -  עלייתה של תודעה לאומית בקרב בני העם הובילה להתאחדות וליציאה למאבק על מנת לשנות את ההסדרים החברתיים והפוליטיים שהיו נהוגים קודם עליית הלאומיות הובילה לערעור הלגיטימיות של מוקדי הכוח הקודמים כמו בתי המלוכה, האצולה והכנסייה וגרמה להעברת הכוח והשלטון לידי העם.

חברתי - הלאומיות ביטאה את תכושת השייכות והנאמנות ללאום, היא גישרה על ההבדלים כגוון, פערים חברתיים, פערים כלכליים, ומסורות אזוריות וחיזקה את המשותף.

תרבותי -  עלייתן של קבוצות לאומיות הובילה ליצירה והיזכרות ב"תרבות המשותפת" איסוף סיפורי עם, כתיבת המנונים והנפת דגלים, כתיבתה של ספרות לאומית, הזהות הלאומית התגבשה בדרך כלל סביב טריטוריה משותפת, מולדת, אליה קשור הלאום ושבה נוצרה הזהות הלאומית שלו. היחס למקום המגורים כ"מולדת" הוביל לטיפוח תרבות לאומית נבדלת פיתוחהשפה הלאומית – השפה משמשת ככלי מלכד ומאחד של קבוצות לאומיות. הלאומיות הובילה להנחלת שפות אחדות ולהיעלמותן של שפות אחרות.