# data[].attributes.headline
תפקיד החינוך הוא ללמד את הילד לחשוב ולא ללמדו מה לחשוב

# data[].attributes.subject
תפקיד החינוך הוא ללמד את הילד לחשוב ולא ללמדו מה לחשוב

# data[].attributes.body
ג'ון דיואי

# data[].attributes.headline
הדרך הנכונה לחנך בני אדם היא להיות להם לדוגמא

# data[].attributes.subject
הדרך הנכונה לחנך בני אדם היא להיות להם לדוגמא

# data[].attributes.body
אלברט אינשטיין

# data[].attributes.headline
המורים המעולים הם גשר שתלמידיהם חוצים. לאחר סיועם במעבר, הם ממוטים בחדווה את הגשר ומעודדים את תלמידיהם ליצור גשרים בעצמם. 

# data[].attributes.subject
המורים המעולים הם גשר שתלמידיהם חוצים. לאחר סיועם במעבר, הם ממוטים בחדווה את הגשר ומעודדים את תלמידיהם ליצור גשרים בעצמם. 

# data[].attributes.body
ליאו בוסקילה

# data[].attributes.headline
הילד ישים לבו תמיד למעשה המורה יותר מאשר ישים לבו לדברו

# data[].attributes.subject
הילד ישים לבו תמיד למעשה המורה יותר מאשר ישים לבו לדברו

# data[].attributes.body
ויליאם ג'יימס

# data[].attributes.headline
סבורני כי החינוך הוא תהליך חיים בפני עצמו ולא הכנה לחיים בעתיד

# data[].attributes.subject
סבורני כי החינוך הוא תהליך חיים בפני עצמו ולא הכנה לחיים בעתיד

# data[].attributes.body
ג'ון דיואי

# data[].attributes.headline
הטבע והחינוך דומים זה לזה. החינוך טובע צורה לאדם ותוך כדי טביעת צורה הוא בורא טבע שני 

# data[].attributes.subject
הטבע והחינוך דומים זה לזה. החינוך טובע צורה לאדם ותוך כדי טביעת צורה הוא בורא טבע שני 

# data[].attributes.body
דמוקריטוס

# data[].attributes.headline
היודע איך לשאת את הטוב והרע שבחיים הוא המחנך המעולה

# data[].attributes.subject
היודע איך לשאת את הטוב והרע שבחיים הוא המחנך המעולה

# data[].attributes.body
ז'אן-ז'אק רוסו

# data[].attributes.headline
מטרת החינוך הטוב היא לפשר בין ההערכה המוגזמת שאתה מעריך את עצמך לבין ההערכה המועטה שאתה מעריך את הזולת

# data[].attributes.subject
מטרת החינוך הטוב היא לפשר בין ההערכה המוגזמת שאתה מעריך את עצמך לבין ההערכה המועטה שאתה מעריך את הזולת

# data[].attributes.body
מארק טווין

# data[].attributes.headline
חושך שבטו שונא בנו 

# data[].attributes.subject
חושך שבטו שונא בנו 

# data[].attributes.body
(משלי יג כד)

# data[].attributes.headline
תפקיד החינוך אינו להמציא עיניים במקום שאינן, אלא להורות, לכוון ולהדריך אותן כשהן מצויות

# data[].attributes.subject
תפקיד החינוך אינו להמציא עיניים במקום שאינן, אלא להורות, לכוון ולהדריך אותן כשהן מצויות

# data[].attributes.body
-מונטיין

# data[].attributes.headline
חינוך אינו אלא אמצעי להרס היוצא מן הכלל לטובת הכלל- פרידריך ניטשה	

# data[].attributes.subject
חינוך אינו אלא אמצעי להרס היוצא מן הכלל לטובת הכלל- פרידריך ניטשה	

# data[].attributes.headline
יהיה שיעורו הראשון של הילד ציות והשני כרצונך 

# data[].attributes.subject
יהיה שיעורו הראשון של הילד ציות והשני כרצונך 

# data[].attributes.body
בנג'מין פרנקלין

# data[].attributes.headline
"אחת הדמויות הבולטות, שהטביעה את חותמה בכיתתנו, היה המחנך המצוין אליעזר שמאלי. הוא טיפח בקרבנו רוח טובה של רעות וחברות, קירב אותנו אל הטבע ונטע בנו את האהבה הגדולה לארץ-ישראל ולנופיה...שמאלי 'אשם' גם בתמורה פרטית שחולל אצלי - עד שבא אלינו, הייתי ילד בודד. הוא הפיל את המחיצות ובהשפעתו שאפתי להימצא בחברה, לפעול עם כולם, לחוש את החוויה של 'להיות ביחד'." 

# data[].attributes.subject
"אחת הדמויות הבולטות, שהטביעה את חותמה בכיתתנו, היה המחנך המצוין אליעזר שמאלי. הוא טיפח בקרבנו רוח טובה של רעות וחברות, קירב אותנו אל הטבע ונטע בנו את האהבה הגדולה לארץ-ישראל ולנופיה...שמאלי 'אשם' גם בתמורה פרטית שחולל אצלי - עד שבא אלינו, הייתי ילד בודד. הוא הפיל את המחיצות ובהשפעתו שאפתי להימצא בחברה, לפעול עם כולם, לחוש את החוויה של 'להיות ביחד'." 

# data[].attributes.body
(יצחק רבין, פנקס שירות, ספריית מעריב, תש"ם - 1979)

# data[].attributes.headline
איך היה המורה החריג, חובש הכיפה, למורה האהוד ביותר. שיעור של יעקב מאיר היה נתלה בשורה בטקסט והופך לשיחה ערה על כל דבר שגילינו בו עניין. הביטוי "צריך להספיק את החומר" לא עלה על הדעת. מראה שכיח במסדרון: נחיל ילדים עוטף את יעקב מאיר, רוחש ויכוח לוהט על סוגיה שעלתה בשיעור. דרך חשיבתו של יעקב מאיר נטפה שכלתנות. לימודי ההלכה אתו היו אנליטיים לא פחות מלימודי המתמטיקה. הורים יודעי דבר הדליפו שהוא תלמיד באוניברסיטה העברית ומלמד אותנו, החילונים, מתוך תחושת ייעוד. בעוד עניין היה יעקב מאיר חריג בבית הספר. הוא הרבה לדבר אתנו על עניינים פוליטיים, ואנחנו לא העלינו על דעתנו לתבוע ממנו להימנע מעירוב פוליטיקה בחינוך… התבגרנו. אני מאמין שדמותו של יעקב מאיר נחרתה בזיכרון האישי המעצב של כל אחד מאתנו, גם אם היתה עולה רק כאשר התפנינו לנוסטלגיה...ב- 39 השנים מאז שנעלם, פגשתי לא מעט אנשים מרשימים, אבל היחיד שבהם שהייתי רוצה לשמוע מה היה אומר עכשיו הוא יעקב מאיר.

# data[].attributes.subject
איך היה המורה החריג, חובש הכיפה, למורה האהוד ביותר. שיעור של יעקב מאיר היה נתלה בשורה בטקסט והופך לשיחה ערה על כל דבר שגילינו בו עניין. הביטוי "צריך להספיק את החומר" לא עלה על הדעת. מראה שכיח במסדרון: נחיל ילדים עוטף את יעקב מאיר, רוחש ויכוח לוהט על סוגיה שעלתה בשיעור. דרך חשיבתו של יעקב מאיר נטפה שכלתנות. לימודי ההלכה אתו היו אנליטיים לא פחות מלימודי המתמטיקה. הורים יודעי דבר הדליפו שהוא תלמיד באוניברסיטה העברית ומלמד אותנו, החילונים, מתוך תחושת ייעוד. בעוד עניין היה יעקב מאיר חריג בבית הספר. הוא הרבה לדבר אתנו על עניינים פוליטיים, ואנחנו לא העלינו על דעתנו לתבוע ממנו להימנע מעירוב פוליטיקה בחינוך… התבגרנו. אני מאמין שדמותו של יעקב מאיר נחרתה בזיכרון האישי המעצב של כל אחד מאתנו, גם אם היתה עולה רק כאשר התפנינו לנוסטלגיה...ב- 39 השנים מאז שנעלם, פגשתי לא מעט אנשים מרשימים, אבל היחיד שבהם שהייתי רוצה לשמוע מה היה אומר עכשיו הוא יעקב מאיר.

# data[].attributes.body
(אריאל רובינשטיין, "פרשת גבריאל תירוש ב'", הארץ, 2.5.06)

# data[].attributes.headline
"היא היתה אהבתי הראשונה: אישה לא נשואה כבת שלושים, מורה-זלדה, גברת שניאורסון. עדיין לא הייתי בן שמונה וכבר היא שטפה את כולי והרעידה בי איזה מטרונום פנימי שעד אז לא זע ומאז עד עכשיו לא חדל". 

# data[].attributes.subject
"היא היתה אהבתי הראשונה: אישה לא נשואה כבת שלושים, מורה-זלדה, גברת שניאורסון. עדיין לא הייתי בן שמונה וכבר היא שטפה את כולי והרעידה בי איזה מטרונום פנימי שעד אז לא זע ומאז עד עכשיו לא חדל". 

# data[].attributes.body
(עמוס עוז, סיפור על אהבה וחושך, כתר 2002, עמ' 329)

# data[].attributes.headline
עם מר ברנאר היו הלימודים  מעניינים תמיד, מן הסיבה הפשוטה שאהב את מקצועו בכל מאודו". מורה זה ידע להפיח בלימודים עניין ושעשוע, "הוא טיפח בהם אותו רעב החיוני לילד יותר מלמבוגר: הרעב לגילוי". הודות לו תלמידיו "הרגישו לראשונה שהם קיימים ושמתייחסים אליהם במלוא הרצינות". הוא גם "הציג להם את עמדותיו [...] אבל בכיתה לא אמר גם מלה אחת נגד הדת, ולא נגד כל דבר אחר שעשוי להיות עניין של בחירה או של אמונה, ולעומת זאת גינה בכל פה דברים שאינם סובלים ויכוח, כגון גנבה, הלשנה, רמאות, גסות" 

# data[].attributes.subject
עם מר ברנאר היו הלימודים  מעניינים תמיד, מן הסיבה הפשוטה שאהב את מקצועו בכל מאודו". מורה זה ידע להפיח בלימודים עניין ושעשוע, "הוא טיפח בהם אותו רעב החיוני לילד יותר מלמבוגר: הרעב לגילוי". הודות לו תלמידיו "הרגישו לראשונה שהם קיימים ושמתייחסים אליהם במלוא הרצינות". הוא גם "הציג להם את עמדותיו [...] אבל בכיתה לא אמר גם מלה אחת נגד הדת, ולא נגד כל דבר אחר שעשוי להיות עניין של בחירה או של אמונה, ולעומת זאת גינה בכל פה דברים שאינם סובלים ויכוח, כגון גנבה, הלשנה, רמאות, גסות" 

# data[].attributes.body
("אדם הראשון", 124-126-אלבר קאמי)

# data[].attributes.headline
"לפני שנים פגשתי אדם מיוחד במינו, פרופ' דרור שדה ז"ל שהיה פיזיקאי. שאלתי אותו מדוע בחר בתחום זה והוא סיפר לי סיפור מעניין: בשנת 1943 הוא היה תלמיד כיתה ג' ב"בית הספר לנערים עובדים" בחיפה. היה להם שם מורה לטבע ששמו יעקב איצקוביץ. במשך שנה תמימה לימד המורה איצקוביץ את כיתה ג' ב"בית הספר לנערים עובדים" בחיפה רק על צמח אחד, ששמו העממי הוא "אל תיגע בי" ושמו המדעי הוא "מימוזה ביישנית". לצמח הזה יש תכונה מעניינת: עליו נסגרים במהירות כשנוגעים בו כדי להרתיע את הבהמה שרוצה לאוכלו, וגם בתנאי שרב ובמשך הלילה. ובכן, במשך שנה תמימה, שנת הלימודים 1943 כולה, למדו ילדי כיתה ג' של "בית הספר לנערים עובדים" בחיפה רק דבר אחד – את התנהגותה של המימוזה הביישנית. הם גידלו אותה בחדר הטבע, טיפלו בה, השקו אותה, צפו בה וחקרו אותה. המורה יעקב איצקוביץ גם הוציא אותם אל הכרמל לעקוב אחריה במקום חיותה הטבעי.פרופ' שדה סיפר לי שאיצקוביץ מינה אותו להיות האחראי על כיבוי האור בחדר הטבע, וכך הוא הבחין בדבר מענין – שאופן הסבירה של העלים בלילה שונה מסגירתם באור יום. לא אכנס לפרטים, אבל המורה בדק ומצא שמדובר בתגלית של ממש ודרג לפרסמה בעיתון מדעי. "בכיתה ג'  ההיא היינו שמונה תלמידים", סיפר לי פרופ' שדה, "שלושה נעשו מהנדסים, שתיים היו למורות, אחד משפטן ושניים פרופסורים באוניברסיטה. אני מאמין שיעקב איצקוביץ תרם לכך תרומה של ממש". "האם מישהו  מכם בחר לעסוק בבוטניקה?" שאלתי. "לא" הוא אמר, "אנחנו לא למדנו ממנו בוטניקה, אנחנו למדנו ממנו לחקור וללמוד ולגלות". "והמשכתם ללמוד איתו גם בשנים הבאות?" "לא," אמר פרופסור שדה, " בסוף אותה שנה התלוננו כמה הורים שהמורה יעקב איצקוביץ לימד אותנו רק על צמח אחד ולא הספיק את כל תכנית הלימודים, ומנהל בית הספר פיטר אותו". 

# data[].attributes.subject
"לפני שנים פגשתי אדם מיוחד במינו, פרופ' דרור שדה ז"ל שהיה פיזיקאי. שאלתי אותו מדוע בחר בתחום זה והוא סיפר לי סיפור מעניין: בשנת 1943 הוא היה תלמיד כיתה ג' ב"בית הספר לנערים עובדים" בחיפה. היה להם שם מורה לטבע ששמו יעקב איצקוביץ. במשך שנה תמימה לימד המורה איצקוביץ את כיתה ג' ב"בית הספר לנערים עובדים" בחיפה רק על צמח אחד, ששמו העממי הוא "אל תיגע בי" ושמו המדעי הוא "מימוזה ביישנית". לצמח הזה יש תכונה מעניינת: עליו נסגרים במהירות כשנוגעים בו כדי להרתיע את הבהמה שרוצה לאוכלו, וגם בתנאי שרב ובמשך הלילה. ובכן, במשך שנה תמימה, שנת הלימודים 1943 כולה, למדו ילדי כיתה ג' של "בית הספר לנערים עובדים" בחיפה רק דבר אחד – את התנהגותה של המימוזה הביישנית. הם גידלו אותה בחדר הטבע, טיפלו בה, השקו אותה, צפו בה וחקרו אותה. המורה יעקב איצקוביץ גם הוציא אותם אל הכרמל לעקוב אחריה במקום חיותה הטבעי.פרופ' שדה סיפר לי שאיצקוביץ מינה אותו להיות האחראי על כיבוי האור בחדר הטבע, וכך הוא הבחין בדבר מענין – שאופן הסבירה של העלים בלילה שונה מסגירתם באור יום. לא אכנס לפרטים, אבל המורה בדק ומצא שמדובר בתגלית של ממש ודרג לפרסמה בעיתון מדעי. "בכיתה ג'  ההיא היינו שמונה תלמידים", סיפר לי פרופ' שדה, "שלושה נעשו מהנדסים, שתיים היו למורות, אחד משפטן ושניים פרופסורים באוניברסיטה. אני מאמין שיעקב איצקוביץ תרם לכך תרומה של ממש". "האם מישהו  מכם בחר לעסוק בבוטניקה?" שאלתי. "לא" הוא אמר, "אנחנו לא למדנו ממנו בוטניקה, אנחנו למדנו ממנו לחקור וללמוד ולגלות". "והמשכתם ללמוד איתו גם בשנים הבאות?" "לא," אמר פרופסור שדה, " בסוף אותה שנה התלוננו כמה הורים שהמורה יעקב איצקוביץ לימד אותנו רק על צמח אחד ולא הספיק את כל תכנית הלימודים, ומנהל בית הספר פיטר אותו". 

# data[].attributes.body
מאיר שלו על המורה יעקוב איציקוביץ'

# data[].attributes.headline
הרבה ממה ששמעתי מפי זלדה בקיץ ההוא היה למעלה מהבנתי. אבל מיום ליום היא הגביהה עוד מעט ועוד מעט את רף הבנתי. אני זוכר, למשל, שהיא סיפרה לי על ביאליק. על ילדותו, על אכזבותיו וגם על חייו הרעים סיפרה...אהבתי את הדרך שבה הניחה מורה-זלדה מילה ליד מילה: יש שהניחה מילה רגילה אחת, יומיומית, ליד מילה אחרת, גם היא שגורה ונדושה, והנה בצירופן פתאום, מתוך עצם היותן זו ליד זו, שתי מילים רגילות לגמרי שאינן רגילות לעמוד זו אצל זו, כמו רץ ביניהן פתאום איזה זיק חשמלי והרהיב לי את רוחי השוחרת פלאי מילים...בכל העולם כולו לא היתה איפוא אוזן פנויה לשמוע אותי, אלא לעתים רחוקות בלבד. וגם כשהואילו בחסדם לפנות ולהקשיב לי, היו מתעייפים ממני אחרי שלושה-ארבעה רגעים אף כי מתוך נימוס הוסיפו להעמיד פני שומעים ולעתים גם זייפו הנאה. רק מורה-זלדה היתה מקשיבה לי: ולא כדודה טובת-לב המשאילה בלאות, מרוב רחמים, את אוזנה המנוסה לשימושו הטרוף של נער קדחתני המתגעש לה ועולה על גדותיו בן-רגע. לא. היא הקשיבה לי באיטיות ובכובד-ראש, כמו לומדת ממני דברים שנעמו לה או שעוררו בה סקרנות. זאת ועוד: מורה-זלדה נהגה בי בכבוד בכך שכאשר רצתה שאדבר היתה משלהבת אותי בעדינות, תורמת זרדים למדורה...  

# data[].attributes.subject
הרבה ממה ששמעתי מפי זלדה בקיץ ההוא היה למעלה מהבנתי. אבל מיום ליום היא הגביהה עוד מעט ועוד מעט את רף הבנתי. אני זוכר, למשל, שהיא סיפרה לי על ביאליק. על ילדותו, על אכזבותיו וגם על חייו הרעים סיפרה...אהבתי את הדרך שבה הניחה מורה-זלדה מילה ליד מילה: יש שהניחה מילה רגילה אחת, יומיומית, ליד מילה אחרת, גם היא שגורה ונדושה, והנה בצירופן פתאום, מתוך עצם היותן זו ליד זו, שתי מילים רגילות לגמרי שאינן רגילות לעמוד זו אצל זו, כמו רץ ביניהן פתאום איזה זיק חשמלי והרהיב לי את רוחי השוחרת פלאי מילים...בכל העולם כולו לא היתה איפוא אוזן פנויה לשמוע אותי, אלא לעתים רחוקות בלבד. וגם כשהואילו בחסדם לפנות ולהקשיב לי, היו מתעייפים ממני אחרי שלושה-ארבעה רגעים אף כי מתוך נימוס הוסיפו להעמיד פני שומעים ולעתים גם זייפו הנאה. רק מורה-זלדה היתה מקשיבה לי: ולא כדודה טובת-לב המשאילה בלאות, מרוב רחמים, את אוזנה המנוסה לשימושו הטרוף של נער קדחתני המתגעש לה ועולה על גדותיו בן-רגע. לא. היא הקשיבה לי באיטיות ובכובד-ראש, כמו לומדת ממני דברים שנעמו לה או שעוררו בה סקרנות. זאת ועוד: מורה-זלדה נהגה בי בכבוד בכך שכאשר רצתה שאדבר היתה משלהבת אותי בעדינות, תורמת זרדים למדורה...  

# data[].attributes.body
(עמוס עוז, סיפור על אהבה וחושך, כתר 2002, עמ' 336-334)

# data[].attributes.headline
"אם ביטאת בכיתה רעיון שמצא חן בעיניה, היתה מורה-זלדה מצביעה עליך ואומרת חרש: תסתכלו נא כולכם, הנה יש כאן ילד שטוף-אור". 

# data[].attributes.subject
"אם ביטאת בכיתה רעיון שמצא חן בעיניה, היתה מורה-זלדה מצביעה עליך ואומרת חרש: תסתכלו נא כולכם, הנה יש כאן ילד שטוף-אור". 

# data[].attributes.body
(עמוס עוז, סיפור על אהבה וחושך, כתר 2002)

# data[].attributes.headline
מתוך: על מה משפיע המורה המשפיע? מחקר של פרופ' ישעיהו תדמור

# data[].attributes.subject
מתוך: על מה משפיע המורה המשפיע? מחקר של פרופ' ישעיהו תדמור

# data[].attributes.body
על-פי כללי המחקר האיכותני
התשובות סווגו על פי תכניהן לקטגוריות הבאות:
"הומאניות ואמפתיה"; "זהות"; "מקצועיות המורה"; "הקניית ביטחון ואמון ביכולת"; "הקניית ערכים".

בכלל התשובות נמצאו גם מעטות שאמרו: "לא היה לי מורה משפיע".

נמחיש את הקטגוריות בעזרת מספר תשובות אופייניות בכל אחת מהן.

# data[].attributes.headline
א. הומאניות ואמפתיה: 

# data[].attributes.subject
א. הומאניות ואמפתיה: 

# data[].attributes.body
"היא הייתה מורה בעלת הבנה ורגישות, נתנה הרגשה של חברות", "הייתה סובלנית ואוהבת, הרגשנו כאילו הייתה אימא שלנו", "המורה היה כמו פסיכולוג שלי, הראה לי את הצד החיובי של החיים", היא הייתה בשבילנו אימא, אבא, חברה ויועצת", "למורה היה יחס אישי לכל אחד", "המורה היה הומאני, פתוח ומקשיב, אוהב את תלמידיו".

# data[].attributes.headline
ב. זהות אישית: 

# data[].attributes.subject
ב. זהות אישית: 

# data[].attributes.body
"המורה נתן לי כיוון", "המורה גיבש את השקפת עולמי", "המורה שינה את הדעות ואת המחשבה שלי", "ההשפעה הטובה ביותר של המורה עליי הייתה בתחום הזהות שלי", "המורה השפיע עליי מבחינת גיבוש האישיות שלי, לדעת מי אני ומה אני ומה אני הולך לעשות", "המורה עזרה לי לבחור בין טוב לרע", "המורה העלה אותי לדרגה רוחנית גבוהה".

# data[].attributes.headline
ג. מקצועיות המורה:

# data[].attributes.subject
ג. מקצועיות המורה:

# data[].attributes.body
"המורה העביר את השיעור בצורה נהדרת, כך שאהבנו את השיעור", "המורה העשירה אותנו", ,אהבתי את שיטת ההוראה של המורה, שגרמה לי הנאה ומוטיבציה ללמוד עוד ועוד", "שיטת הלימוד של המורה הייתה שונה ממה שהכרתי עד אז; הוא העביר את חומר הלימוד בצורה מעניינת עם שילוב סיפורים מהחיים וממש ריתק את התלמידים".

# data[].attributes.headline
ד. הקניית ביטחון ואמון ביכולת: 

# data[].attributes.subject
ד. הקניית ביטחון ואמון ביכולת: 

# data[].attributes.body
"המורה לא נתן לי להיפלט והביא אותי לסיום מצלח", "המורה תמיד דחף אותי להשיג הישגים טובים יותר", "היא הוכיחה לי שגם אני יכולה להגיע להקבצה א'; הבנתי שאני יכולה לפתח ביטחון עצמי", "המורה החזיר לי את הביטחון העצמי על-ידי עידוד וחיזוק", "המורה חיזק את הדימוי האישי שלי מבחינת הלימודים ומבחינה אישית".

# data[].attributes.headline
המורה לטבע (מאת המשורר הפולני זביגנייב הרברט)  

# data[].attributes.subject
המורה לטבע (מאת המשורר הפולני זביגנייב הרברט)  

# data[].attributes.body
אֵינִי יָכֹל לְהִזָּכֵר
בְּפָנָיו
הוּא עָמַד גָּבוֹהַּ מֵעָלַי
רַגְלָיו אֲרֻכּוֹת וּפְשׂוּקוֹת
רָאִיתִי
אֶת שַׁרְשֶׁרֶת הַזָּהָב הַקְּטַנָּה
הַמִּקְטֹרֶן הָאָפֹר
וְהַצַּוָּאר הַדַּק
שֶׁאֵלָיו חֻבְּרָה
עֲנִיבָה מֵתָה

הוּא הָרִאשׁוֹן שֶׁהֶרְאָה לָנוּ
רֶגֶל שֶׁל פֶּגֶר צְפַרְדֵּעַ
שֶׁאִם מַחַט נוֹגַעַת בָּהּ
הִיא מִתְכַּוֶּצֶת בַּעֲוִית אַלִּימָה

הוּא הִכְנִיס אוֹתָנוּ
דֶּרֶךְ מִיקְרוֹסְקוֹפּ מֻזְהָב
בְּסוֹד חַיֵּי הָאִישׁוּת
שֶׁל סָב-סָבֵינוּ
דָּג הַסַּנְדָּל

הוּא הֵבִיא
גַּרְעִין שָׁחֹר
וְאָמַר: קַרְנֵי שִׁפּוֹן

בְּעִידוּדוֹ
הָיִיתִי לְאָב
בְּגִּיל עֶשֶׂר
כְּשֶׁאַחֲרֵי צִפִּיָּה דְּרוּכָה
צָץ מֵעַרְמוֹן שֶׁהוּשׁרה בְּמַיִם
נֶבֶט צָהֹב
וְהַכֹּל סָבִיב
פָּצַח בְּשִׁיר

בְּשָׁנָה הַשְּׁנִיָּה לַמִּלְחָמָה
הָרְגוּ אֶת הַמּוֹרֶה לְטֶבַע
הַפִּרְחָחִים מֵהַהִיסְטוֹרְיָה

אִם עָלָה הַשָּׁמָיְמָה -
אוּלַי הוּא מְהַלֵּךְ עַכְשָׁו
עַל קַרְנֵי אוֹר
גְּרוּבוֹת גַּרְבַּיִם אֲפֹרִים
עִם רֶשֶׁת עֲנָקִית
וְאַרְגָּז יָרֹק
שֶׁמְּדַנְדֵּן מֵאָחוֹר בְּעַלִּיזוֹת

אֲבָל אִם לֹא עָלָה הַשָּׁמָיְמָה-
כַּאֲשֶׁר אֲנִי פּוֹגֵשׁ בִּשְׁבִיל יַעַר
חֶרֶק שֶׁמְּטַפֵּס בִּכְבֵדוּת
עַל תְּלוּלִית חוֹל
אֲנִי נִגַּשׁ
רוֹקֵעַ בְּרַגְלַי
וְאוֹמֵר:
- בֹּקֶר טוֹב אֲדוֹנִי הַמּוֹרֶה
תַּרְשֶׁה לִי לַעֲזֹר לְךָ
אֲנִי מַעֲבִיר אוֹתוֹ בִּזְהִירוּת
וּמַבִּיט אַחֲרָיו אֲרֻכּוֹת
עַד שֶׁהוּא נֶעֱלַם
בַּחֲדַר הַמּוֹרִים הָאָפֵל
שֶׁבִּקְצֵה מִסְדְּרוֹן הֶעָלִים

מתוך הספר דו"ח מעיר נצורה, ספרית פועלים, 1990. (מפולנית: דויד וינפלד)

# data[].attributes.headline
יש ילדים (לאה גולדברג)

# data[].attributes.subject
יש ילדים (לאה גולדברג)

# data[].attributes.body
יֵשׁ בָּעוֹלָם כֹּל מִינֵי יְלָדִים

יֵשׁ אַמִּיצִים וְיֵשׁ נִפְחָדִים

יֵשׁ עַלִּיזִים וְיֵשׁ נִרְגָּזִים

יֵשׁ מְהַסְּסִים וְיֵשׁ הַמְּנַסִּים

יֵשׁ עֲצוּרִים וְיֵשׁ פְּתוּחִים

יֵשׁ שֶׁחוֹשְׁשִׁים וְיֵשׁ שֶׁבְּטוּחִים

יֵשׁ מְהִירִים וְיֵשׁ אִיטִיִּים

יֵשׁ עֲצוּבִים וְיֵשׁ צוֹחֲקִים

וְיֵשׁ בְּיָדֵינוּ צִבּוּר הַמּוֹרִים

צְרוֹר מַפְתְּחוֹת שֶׁפּוֹתְחִים

וְסוֹגְרִים

וְעָלֵינוּ לְהַתְאִים בְּיֶדַע וּבְבִטָּחוֹן

לְלִבּוֹ שֶׁל כֹּל יֶלֶד אֶת הַמַּפְתֵּחַ הַנָּכוֹן.

# data[].attributes.body
(נתן יונתן)

# data[].attributes.headline
היה לי מורה (מאת אהרון אלמוג)

# data[].attributes.subject
היה לי מורה (מאת אהרון אלמוג)

# data[].attributes.body
"הָיָה לִי מוֹרֶה שֶׁהָיָה נִכְנַס בְּסוּפָה לַכִּתָּה וְאוֹמֵר:
לִרְשֹׁם מַהֵר
מָה לִרְשֹׁם הַיְנוּ שׁוֹאֲלִים
לֹא חָשׁוּב, לִרְשֹׁם
וְכָךְ רָשַׁמְנוּ כָּל הַשָּׁנָה
וְכָךְ אֲנִי רוֹשֵׁם עַד הַיּוֹם"

# data[].attributes.headline
תפילה למורה :ולמלמדי תינוקות של עמך בית ישראלתיתן להם אומץ לב ובר לבב וכוח להפליא     לעשות מלאכת שמיים באמונה,שלא יכשיל כוח הסבלולא יהיה רפיון ידייםוהסר מהם לב רוגז והקפדנות                                          ותן להם תלמידים הגונים מצליחים בתורתםואל יבוא מכשול לידםואל יצא מהם תלמיד שאינו הגון,שמקדיח תבשילו ברבים.

# data[].attributes.subject
תפילה למורה :ולמלמדי תינוקות של עמך בית ישראלתיתן להם אומץ לב ובר לבב וכוח להפליא     לעשות מלאכת שמיים באמונה,שלא יכשיל כוח הסבלולא יהיה רפיון ידייםוהסר מהם לב רוגז והקפדנות                                          ותן להם תלמידים הגונים מצליחים בתורתםואל יבוא מכשול לידםואל יצא מהם תלמיד שאינו הגון,שמקדיח תבשילו ברבים.

# data[].attributes.body
ר' נחמן רשפיץ מפראג (נהרג על קידוש השם במאה ה- 16)

# data[].attributes.headline
אווזים (אגי משעול)

# data[].attributes.subject
אווזים (אגי משעול)

# data[].attributes.body
ְּאֶפְּשְטֵיין, הַמּוֹרֶה שֶלִּי לְמָתֵימָטִיקָה,

אָהַב לְהוֹצִיא אוֹתִי לַלּוּחַ.

אָמַר שֶהָרֹאש שֶלִּי מַתְאִים רַק לְכּוֹבַע.

אָמַר שֶצִּפּוֹר עִם שֶכֶל כְּמוֹ שֶלִּי

הָיְתָה עָפָה אֲחוֹרָה.

שָלַח אוֹתִי לִרְעוֹת אָוָזִים.

עַכְשָיו, בְּמֶרְחָק שָנִים מִן הַמִּשְפָּט הַזֶּה,

כְּשֶאֲנִי יוֹשֶבֶת תַּחַת הַדֶּקֶל

עִם שְלוֹשֶת הָאֲוָזִים הַיָּפִים שֶלִּי,

אֲנִי חוֹשֶבֶת שֶאוּלָי הִרְחִיק אָז לִרְאוֹת,

הַמּוֹרֶה שֶלִּי לְמָתֵימָטִיקָה,

וְהַצֶּדֶק הָיָה עִמּוֹ,

כִּי אֵין מָה שֶמְשַמֵּחַ אוֹתִי יוֹתֵר

מֵאֲשֶר לִרְאוֹת אוֹתָם כָּעֵת

עָטִים עַל הַלֶּחֶם הַמְּפוֹרָר,

מְכַּשְכְּשִים בִּזְנָבָם הַשָּמֵחַ,

קוֹפְאִים רֶגַע דּוֹם

מִתַּחַת לִרְסִיסֵי הַמַּיִם
שֶאֲנִי מְתִיזָה עֲלֵיהֶם

מִן הַצִּינוֹר,

זוֹקְפִים אֶת רֹאשָם וְגּוּפָם

נִמְתַּח אָז כְּזוֹכֵר

אֲגָמִים רְחוֹקִים.

מֵאָז מֵת כְּבָר הַמּוֹרֶה שֶלִּי לְמָתֵימָטִיקָה

וּמֵתוּ גַם בְּעָיוֹתָיו שֶאַף פַּעַם לֹא עָלָה בְּיָדִי

לִפְתוֹר.

אֲנִי אוֹהֶבֶת כּוֹבָעִים,

וְתָמִיד בָּעֶרֶב

כְּשֶהַצִּפָּרִים חוֹזְרוֹת אֶל תּוךְ הָעֵץ,

אֲנִי מְחַפֶּשֶת אֶת זֹאת שֶעָפָה אֲחוֹרָה.

# data[].attributes.headline
בחרו מהרשימה* איזה מן הערכים אתם רוצים להדגיש בתלקיט שלכם

# data[].attributes.subject
בחרו מהרשימה* איזה מן הערכים אתם רוצים להדגיש בתלקיט שלכם

# data[].attributes.body
* תגללו למטה לראות את כל הערכים ברשימה:
החלטיות
יושרה
אמון
מחויבות
פשרה
עבודה
אומץ
הנאה
חופש בחירה
חריצות
התמודדות
מעורבות
חדשנות
אהבה

משמעת

גמישות

עזרה לזולת

שוויון

אחריות

דוגמא אישית

צדק

השגיות

הנאה

יושר

למידה

מימוש עצמי
עצמאות

סובלנות

הקרבה

אהבת המולדת

חופש

אמון הדדי

נחישות

אמונה

בחירה

כבוד

עקביות

שוויון

חברות

# data[].attributes.headline
לאדוני באהבה 

# data[].attributes.subject
לאדוני באהבה 

# data[].attributes.body
TO SIR WITH LOVE

# data[].attributes.headline
ללכת שבי אחריו

# data[].attributes.subject
ללכת שבי אחריו

# data[].attributes.body
Dead Poets Society

# data[].attributes.attachment_link.title
לשחות נגד הזרם

# data[].attributes.attachment_link.description
מתוך "ללכת שבי אחריו"

# data[].attributes.body
FREEDOM WEITERS

# data[].attributes.headline
המורה מאזר ראקהאם מלמד את אנדר

# data[].attributes.subject
המורה מאזר ראקהאם מלמד את אנדר

# data[].attributes.attachment_link.description
Clip from "Ender's Game" about why the enemy is the only teacher.

# data[].attributes.body
The Ron Clarck Story

# data[].attributes.attachment_link.title
מורה לחיים (The Ron Clark Story) הסרט המלא, כתוביות בעברית

# data[].attributes.attachment_link.description
מורה לחיים (באנגלית: The Ron Clark Story או The Triumph) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי משנת 2006, המספר את סיפורו האמיתי של רון קלארק, מורה צעיר שהגיע לניו יורק ופועל לשנות את תפיסת מחשבתם של ילדי כיתה ו' בני מיעוטים שמערכת החינוך ואפילו הוריהם איבדו תקווה לגביהם.

# data[].attributes.headline
מוקדש למורה לטבע

# data[].attributes.subject
מוקדש למורה לטבע

# data[].attributes.body
בין כל הבנות שהיו עד עכשיו,
רק את המורה לטבע נאהב,
צחה כנרקיס, כולה חיננית,
רכה עדינה וגם טבעונית,
אצלנו בראשון היתה משולה
לנוף ראשוני וקרקע בתולה.

עץ שקמה ואלון
שמנו לה בחלון,
שני סלעים
נפלאים
גררנו לה הביתה,
אם תרצה היא לחקור
את הנוף נעקור,
נעמיס
ונכניס
לה הביתה...

אנחנו מבני ראשון לציון
נרשמנו על כן לחיל השריון,
כדי שנהיה לטבע קרובים,
כדי שנוכל ללגום מרחבים,
להביא למורה בבוקר בהיר
אזוב ירקרק, יחד עם כל הקיר.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הבחורים מאפיקים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שירי ארץ ישראל

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
נוסטלגיה ישראלית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שירים עבריים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שירי משוררים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
זמר עברי ישן

# data[].attributes.attachment_link.title
הבחורים מאפיקים -אוהבי הטבע -הבחורים מאפיקים

# data[].attributes.attachment_link.description
אוהבי הטבע מתוך האלבום : "הבחורים מאפיקים" לרכישה באייטונס : https://itunes.apple.com/il/album/hbhwrym-m-pyqym/id955324575?ign-mpt=uo%3D4 האזינו לכל האלבום : http://www.youtube.com/playlist?list=PLds4l92_2zTnhVExMqyBbp_lagSJClk5v אנחנו מבני ראשון לציון נרשמנו להיות בחיל השריון, אותנו תמיד הטבע משך, אויר הפסגות, העשב הרך, מראה הכרמים בשעת הבציר וריח הזבל ניחוח חציר...

# data[].attributes.headline
יאנוש קורצאק

# data[].attributes.subject
יאנוש קורצאק

# data[].attributes.headline
שיעור גאוגרפיה באפריקה

# data[].attributes.subject
שיעור גאוגרפיה באפריקה

# data[].attributes.headline
מאסטר שיפו מלמד קונג-פו

# data[].attributes.subject
מאסטר שיפו מלמד קונג-פו

# data[].attributes.attachment_link.title
שולי רנד - שירת העשבים

# data[].attributes.headline
ראוי להיקרא "המורה"

# data[].attributes.subject
ראוי להיקרא "המורה"

# data[].attributes.body
אם אתה מרגיש כי אינך עובד רק לפרנסתך אלא גם נושא שליחות
ובתוך חברה המעריכה את הכמות אתה עדיין לוחם על האיכות
אם אתה מאמין שאתה מעצב את הישראלי של הדור הבא
ונכון להשקיע בכך את כל מאודך ואת כל כישוריך
אם אתה יושב ובודק בחינות בערבים על חשבון השעות של ילדיך
אם כמה פעמים ביום אתה נזרק מקוטב ההתלהבות לקוטב היאוש
אם נתקפת לא פעם ולא פעמיים בהלם התלוש
אם אתה מקדיש ביודעין את חייך לבני נוער בגיל הכי פרובלמטי
ומנסה להלך על הגבול הדק שבין כבוד המורה
לבין החופש הדמוקרטי
אם אתה בעת ובעונה אחת מחנך, פסיכולוג, כומר וידוי וארטיסט
כותל דמעות, איש סוד, שופט, יועצת וסטנדאפיסט
אם ידעת לזהות את הרגעים בהם הכל עובד הפוך על הפוך
רגעים בהם החיוך הוא החינוך.

אם איבדת תלמיד במלחמות ישראל ודמותו אינה משה מנגד עיניך
אם אינך חושש, כשצריך, לעמוד בעיניים דומעות מול תלמידיך
אם פתאום פנה אליך מישהו ברחוב ואמר "זה המורה שלי" בפשטות
ולרגע הרגשת שמבטו שווה יותר משלושה גמולי השתלמות
אם אתה מרגיש שאתה מלמד ומחנך, אך מעל הכל מדריך והורה
כי אז ידידי ראוי אתה להיקרא
המורה.
(יורם טהר-לב