# data[].attributes.body
Exili en aquest cas, significa abandonament del mateix país, voluntàriament o forçosament, per raons polítiques. Hi ha cops que es comet per necessitat.

# data[].attributes.body
Normalment la gent que s'exilia o fa perquè en el país en què aquesta persona resideix està en guerra, i la situació de vida allà és molt baixa, ja que es torna territori hostil. Llavors la gent es transporta mitjançant algun mètode de transport cap a un altre país amb l'objectiu de trobar millors condicions de vida, i més seguretat de la que tenia al seu país resident.

# data[].attributes.body
La gent va perdre tots els seus objectes de valor, en marxar normalment qualsevol mena de pertinences siguin importants o no se les deixen enrere.
Van veure a amics morir pel camí i estaven sent bombardejats pels avions feixistes. Un cop a França, els gendarmes els van posar en camps de concentració on les condicions eren molt pèssimes, ja que, en estar a prop de la platja, estaven sempre mullats, sense llits i latrines, mala alimentació i aigua no potable. Per desgràcia això va causar que alguns dels que van aconseguir sobreviure a la Guerra Civil morissin en els camps de concentració francesos.

# data[].attributes.body
Va ser una víctima, ja que va ser exiliada del seu país de presidència.
Quan va arribar a França, la van maltractar en els camps de concentració.
Quan el seu fill que observem a la següent foto, era una persona apàtrida, significa que no té una nacionalitat.
La seva preocupació era que el seu fill naixis al camp de concentració, ja que ella creia que no sobreviuria, però va tenir sort i la van acollir junt amb la seva amiga Maria Garcia a la maternitat. Un cop es trobava a la maternitat d'Elna, la seva preocupació era la seva família, ja que no es trobava del tot segura.

# data[].attributes.body
Aquesta noia junt amb les seves amigues, va començar a realitzar el camí cap a França.
En uns dels bombardejos, ella va tenir mala sort i li va entrar un tros de bala a l'ull, això li va succeir a Girona, en adonar-se compte les seves amigues van buscar un oculista perquè li tragués la bala del seu ull.
Després es va trobar amb el seu marit que es deia Teòfil a Puigcerdà, i junts van arribar a França.
Un cop allà, van anar a un camp de concentració, on les condicions eres pèssimes. Un any després va ser traslladada al camp de concentració de Saint-Cyprien, també va ser traslladada la seva amiga Remei Oliva. Les dues estaven embarassades.
Al cap d'un temps, Elizabeth Eidenbenz les va portar a una maternitat unes quantes setmanes a dins d'un pavelló, allà va conèixer a Joana Pasqual i al seu marit que era metge.
Un cop dins de la maternitat Elizabeth la va cuidar, la Maria agrida va col·laborar i ella rentava als nens. El seu marit va anar cap a Mèxic però ella es va quedar. Quan va tenir a Felip, es va dirigir cap a Mèxic per trobar-se novament amb el seu marit.
En arribar allà, es va portar una sorpresa, i va ser que el seu marit va tenir fills amb un altre dona. Llavors no va tornar a parlar amb ell a partir d'aquell moment.

La seva principal por i preocupació era que el seu fill no pogués néixer, llavors quan va donar llum a ell, es podia considerar un gran èxit, ja que ho va poder aconseguir.

La noia de la dreta

# data[].attributes.body
Elisabeth Eidenbenz va arribar a Espanya el 24 d'abril de 1936 al
primer comboi de "subministraments". Abans que ella estigués a Espanya era professora.
Quan el setge de les tropes franquistes va arribar a València, els comboi, van servir com a vehicles d'evacuació.
Elisabeth va quedar atrapada enmig de l'ofensiva final de Barcelona.
A la seva tornada a Suïssa, es va posar en contacte amb Karl Ketterer, que va ser qui la va introduir al comandament de la maternitat.
Allà s'encarregava de recollir a totes les dones embarassades i portar-les a la maternitat, lloc on estaven ben cuidades. De llengües anava bé, dominava el castellà i el català l'entenia
Durant la Segona Guerra Mundial, Elisabeth, també es va dedicar a amagar nens jueus dels nazis falsificant els seus noms canviant-li el cognom per un francès. També utilitzava un mètode d'apadrinament.
En veritat, el seu èxit va ser l'ajuda que va causar la salvació de les vides de molts nens, ja que en qualsevol bombardeig podien matar a les embarassades i els nens anirien acompanyats també. Però gràcies a la fundació de la maternitat, en la que ella va col·laborar, va ser un miracle pels fills de moltes persones.
Les preocupacions d'Elizabeth eren que ha vegades havia d'entregar nens jueus als alemanys i no podia salvar a tots, però a la majoria.
I el pitjor moment per ella, va ser quan, va haver de tancar la maternitat..

# data[].attributes.body
Ell era el nen preferit de Elisabeth, va aprofitar el viatge de fi de curs per visitarla a Viena. Més endavant després del seu monument, va descobrir que moltes persones havien nascut en el mateix lloc que ell.

# data[].attributes.headline
3. Les condicions que van gaudir les dones que van parir a la Maternitat d’Elna

# data[].attributes.subject
3. Les condicions que van gaudir les dones que van parir a la Maternitat d’Elna

# data[].attributes.body
Al contrari que les noies que van haver de donar a llum en camps de concentració, on allà les condicions eren veritablement dolentes, allà no tenien ni llits, infermeres, etc. Que eren coses essencials perquè els seus fills nasquessin en una bona condició, per això en els camps de concentració quan donaven a llum, normalment al cap d'uns dies solien morir, ja que no tenien els mínims per mantenir-se vius. En canvi, gràcies a la Maternitat d'Elna van poder donar a llum als seus fills en un àmbit molt millor en comparació amb les que els va tocar fer-ho als camps de concentració com he dit anteriorment.
Ja que a la Maternitat d'Elna, eren ben alimentades, tenien una bona higiene, a part tenien llits, infermeres, bressols. Els nens naixien en bones condicions.

En aquesta foto es pot veure com les mares estaven en llits amb els seus fills.

# data[].attributes.body
Aqui es pot observar com els treien una mica a que els toqués una mica l'aire i els treien en cistelles.

# data[].attributes.body
En aquesta foto es veu com són ven cuidats els nens que s'hi trobaven allà.

# data[].attributes.body
Primerament, hi havia la "Asocación de Ayuda a los Niños en Guerra" que eren voluntaris els quals anaven a territoris que es trobaven en guerra i donaven ajudes socials en els llocs que es trobaven en situació de guerra.
Els seguidors de Pedra Cérésole Servei Civil Internacional. Rodolfo Olgiati va anar a Espanya a veure les necessitats territorials més urgents. Durant l'avanç franquista cap València, van evacuar a la població i se'ls van endur a França.
Aquí Karl Ketterer va ser testimoni dels 400.000 republicans que estaven travessant la frontera francesa, en veure les condicions en què parien les dones embarassades, ell i Elisabeth, van trobar una casa abandonada a Brouilla i llavors, van començar a comprar objectes sanitaris. Elisabeth, va recollir a les primeres mares, però es va adonar que la casa era petita i necessitava electricitat i llavors va decidir buscar una altra. Ho van trobar, era un petit palau rural de principis de segle.L'inconvenient és que es trobava en males condicions i llavors va demanar recursos econòmics a Suïssa.
. L'Associació d'Ajuda als Nens en Guerra va reunir 30.000 francs suïssos.
Quan la casa va tornar a estar en bon estat, la mateixa associació li va proporcionar els mitjans i els estris necessaris.
Les avantatges que tenien, és que com a prop hi havia un hort i una granja per adquirir fruites i verdures, a més de llet, Elisabeth va aconseguir permisos de les autoritats perquè els donessin
treballadors perquè ajudessin. Moltes associacions van col·laborar.

# data[].attributes.headline
Persones que van colaborar en la financiació 

# data[].attributes.subject
Persones que van colaborar en la financiació 

# data[].attributes.body
Rodolfo Oligati

# data[].attributes.headline
Persones que van colaborar en la financiació 

# data[].attributes.subject
Persones que van colaborar en la financiació 

# data[].attributes.body
Pierre Céré

# data[].attributes.headline
Persones que van colaborar en la financiació

# data[].attributes.subject
Persones que van colaborar en la financiació

# data[].attributes.body
Karl Ketterer

# data[].attributes.headline
5. Principals llocs per on van passar els refugiats i camps de concentració 

# data[].attributes.subject
5. Principals llocs per on van passar els refugiats i camps de concentració 

# data[].attributes.body
Els llocs on van pasar els republicans van ser: Cervera, Portús, el Col d'Ares i Girona.
La ruta de les noies del llibre:
Remei Oliva: Primer Barelona, després Girona, seguidament Figueres, Llançà, Portbou, Cervera i finalment França, camp dels Argels.

# data[].attributes.body
Maria Garcia: Primer Barcelona, després Girona, seguidament Puigcerdà i finalment França, camp dels Argels.

# data[].attributes.body
Joana Pasqual: Primer Barcelona, després Figueres, Augullana i finalment  França, camp dels Argels.

# data[].attributes.body
Camp de Gurs
Camp de Argels
Camps de Saint-Cyprien y Barcarès
Camp de Septfonds
Camp de Rivesaltes
Camp de Vernet d'Ariège

# data[].attributes.body
Una de les similituds importants és que ara els refugiats també es dirigeixen pel mar, és a dir pel mitjà de vaixells. I com també hi ha el factor que molta gent hi vol anar a un altre país, els vaixells s'omplen molt.
També hi ha el cas que els vaixells són controlats per màfies, que els hi fan pagar als refugiats perquè es poguessin arribar al destí que ells desitjaven.

# data[].attributes.body
Tant els refugiats d'avui en dia com els d'abans, segueixen fugint majoritàriament pel motiu el qual el seu país es troba en guerra, i llavors per trobar un millor ben estar i més seguretat marxen a altres països on creuen que allà ho aconseguiran. Un exemple d'avui en dia és la situació Síria.

# data[].attributes.body
Avui en dia malauradament i segueixen havent-hi camps de refugiats, sí que és veritat que a diferència d'anys enrere, ara hi van ONG s i tenen més serveis, però encara hi ha, la qual no és bo senyal.
També la societat d'avui en dia, no té molt bona visió d'ells, ja que no se'ls hi té el mateix respecte que altra gent, cosa a millorar de la societat d'avui en dia.

# data[].attributes.body
He tret les imatges de aquesta infografia en aquests links.
https://www.sapiens.cat/epoca-historica/historia-contemporania/guerra-civil-i-franquisme/la-diaspora-dels-mestres-republicans_200566_102.html

https://www.ara.cat/premium/tema_del_dia/Exili-exode75-anys-laltra-epopeia_0_1111088943.html

https://surprosur.com/2011/05/25/la-cuna-del-exilio/

https://equidaem.blogspot.com/2014/03/maria-garcia-torrecillas.html

https://www.mujeresenlahistoria.com/2013/02/dando-luz-en-la-oscuridad-elisabeth.html

https://www.mapsdirections.info/mapea-mi-ruta/

https://blocs.xtec.cat/exili09/2009/06/01/28/

https://www.google.com/search?safe=active&biw=1242&bih=568&tbm=isch&sa=1&ei=da2CXK7qDrGNlwT23bCIBQ&q=camp+de+sain+cypren&oq=camp+de+sain+cypren&gs_l=img.3...176775.179386..179622...0.0..0.113.1020.7j4......1....1..gws-wiz-img.......0j0i30j0i5i30j0i8i30.awURJjv3Kko#imgrc=BbIvWRYW3l_joM:

https://www.google.com/search?safe=active&biw=1242&bih=568&tbm=isch&sa=1&ei=Kq6CXO6QB6OJlwSC-7n4AQ&q=camp+de+septfonds&oq=camp+de+septfon&gs_l=img.1.0.0i30.2416.18799..20477...0.0..0.198.1412.12j3......3....1..gws-wiz-img.....0..0i67j0j0i5i30j0i8i30j0i24.qS0aTMXWR0Q#imgrc=Gd3hi21mD_ybzM:

https://www.google.com/search?safe=active&biw=1242&bih=568&tbm=isch&sa=1&ei=fK6CXPuYKITyauz6jKgK&q=camp+de+rivesaltes&oq=camp+de+riv&gs_l=img.1.0.0j0i30l3j0i5i30l5j0i8i30.60054.125921..127143...8.0..3.138.1382.12j3......3....1..gws-wiz-img.....0..0i67.nZTHxxPLKVo#imgrc=UQXMUrJ_VX97VM:

https://www.elnuevodia.com/noticias/mundo/nota/quienmanejaloshilosenlaguerradesiria-2403051/

https://www.ccma.cat/324/europa-vol-prevenir-rutes-alternatives-darribada-de-refugiats/noticia/2718081/

https://elmon.cat/mon/consell-europeu-vol-crear-camps-refugiats-fora-ue

https://www.paxaugusta.es/2012/10/rodolfo-olgiati-y-la-ayuda-suiza.html

https://www.google.com/search?q=maternitat+d%27elna&safe=active&source=lnms&tbm=isch&sa=X&ved=0ahUKEwixoJCk2vXgAhUyD2MBHT8MBqMQ_AUIDigB&biw=1242&bih=524#imgrc=Ul372xMBwql5LM:

http://sentimentsaflordepell.blogspot.com/2014/02/en-memoria-de-maria-garcia.html