# data[].attributes.body
El poema tracta d'una escena amorosa: El jo poètic i la seva estimada es troben al llit i mantenen una conversa sobre uns sons de l'exterior que en aquell dia no s'escolten. La veu de l'estimada apareix entre cometes, mentre que la del jo poètic no. Tot i així no tot el que diu ell es reprodueix en veu alta. El mateix títol amb "la tardor", a part d'indicar l'època de l'any en que es troben, ens diu que la relació està en el seu final i la veu poètica s'adona d'això.

Podem analitzar el poema en tres parts diferents:
Del vers 1 al vers 11, on la veu reflexiona sobre el pas del temps i el deteriorament de la relació, i fa una petita descripció del que veu a la cambra. Al final li fa una pregunta a l'estimada: "Digues, te'n recordaràs d'aquesta cambra?"

Del vers 12 al 18 trobem la intervenció de l'amant la qual s'adona de la falta de sorolls d'obres. Amb això podem interpretar que els dos ja havien estat junts anteriorment en aquesta cambra, però en dies laborables.

En els versos 13 al 21 es veu un to més d'enyorança en el que la veu recorda temps passats amb ella i, fins i tot, sembla que el "cos recorda".

# data[].attributes.body
Poeta, crític i lingüista, Gabriel Ferrater Solans neix a Reus el 20 de maig del 1922 a una família dedicada a l'exportació de vins, la qual cosa suposa un benestar econòmic. A més, a casa disposa d'una biblioteca que permet l'entrada al món intel·lectual del petit Gabriel, el qual no accedeix a l'institut fins l'any 1933 on és considerat un alumne poc brillant a causa de la seva complicada adaptació.

Cap al final de la Guerra Civil, s'instal·la a Bordeus (França), on el pare és nomenat canceller del govern d'Espanya. En aquest temps aprèn a llegir anglès i alemany. El 1941 torna a Reus i fa tres anys de servei militar. Després comença a treballar a l'empresa familiar, però el negoci decau i el seu pare es suïcida l'any 1951.

D'aquesta manera es veu obligat a guanyar-se la vida participant en revistes, fent crítiques i traduccions. Un cop instal·lat a Barcelona i amb estades a la casa de camp familiar del Picarany, entra en contacte tant amb Carles Riba com amb nous joves poetes.

Entre el 1958 i el 1965 escriu tota la seva poesia publicada, amb obres com Menja't una cama i Les dones i els dies, entre d'altres. El 1964 a Hamburg coneix una noia nord-americana amb qui està casat fins al 1966. Els últims anys de vida els dedica principalment a la docència universitària i a fer conferències i estudis sobre literatura i lingüística. El 1972 acaba suïcidant-se.

# data[].attributes.body
En aquest poema es veu clarament una molt present tipologia descriptiva, ja que com veiem aquest comença amb la descripció que dóna la veu poètica de la cambra i queda molt ben demostrat. A més a més, durant el poema descriu com era la relació anteriorment i com és en el moment que parla.

# data[].attributes.body
En el poema podem observar tres estrofes bastant diferenciades:
La primera ocupa del vers 1 al 11. Seguidament, la segona inclou la intervenció de l'estimada. Aquestes paraules ens demostren el diàleg que hi ha en el poema i ocupa del vers 12 al 18. Per últim, la tercera s'estén des del vers 13 al 21.

Un tret característic de Gabriel és la seva actitud liberal, independent i escèptica que reflexa en la seva obra. En el cas d'aquest poema destaca la irregularitat dels versos ja que, tot i ser la majoria decasíl·labs, el text està ple de versos amb un nombre de síl·labes molt diferent. A més a més el primer vers es pot interpretar tant com un vers d'onze síl·labes com un alexandrí, depenent de si llegim la paraula "persiana" amb o sense diftong.

Per altra banda les estrofes tampoc segueixen un esquema per ordenar la quantitat de versos. Com podem veure, el poema compta amb rimes consonants independents en diferents parts. A causa d'aquestes irregularitats, l'estrofa no es pot classificar en cap tipus.

Podríem considerar-lo un poema lliure ja que, tot i que hi ha rimes independents, l'autor no segueix cap model.

# data[].attributes.body
El context històric de Gabriel Ferrater es caracteritza per la Guerra Civil Espanyola, per un curt període d'exili a Bordeus i per la postguerra.

El desordre moral de la guerra va impactar molt a Gabriel ja que aquest escàndol estava molt vinculat al seu pare (compromès amb el govern perquè era d'Acció Catalana) i també li va permetre una gran llibertat.

Durant l'any 1937 Reus va ser bombardejada varies vegades. Com a conseqüència, la família Ferrater va instal·lar-se al Picarany. Seguidament el 1938 es van exiliar a França fins que Gabriel torna a Reus el 1941 i fa el servei militar.

Tot i així el seu període d'escriptura dels poemes va ser en els següents anys durant la postguerra.

# data[].attributes.body
El principal tema del poema és l'amor, però aquest només és un pretext per a la intenció que fa servir l'autor, que és la moral ja que l'objectiu de tota la seva obra és reflexionar sobre aquesta moral (sovint problemàtica). En aquest poema en concret ho fa a partir d'un to malenconiós recordant situacions amb la seva amant durant el que sembla ser el final de la relació.

També cal destacar que el codi utilitzat per l'autor és un lèxic precís que permet entendre amb força claredat el poema.

A part del tema principal en aquest poema en trobem un molt present en les obres de Gabriel Ferrater: el pas del temps.

# data[].attributes.attachment_link.description
Gabriel Ferrater Soler neix a Reus el 20 de maig del 1922. Escriptor i lingüista, aporta a la poesia catalana l'observació minuciosa de l'experiència moral de l'home, a l'extrem oposat de l'estètica romàntica. El pare, Ricard Ferrater, és una persona cultivada que es dedica a la política (va ser qui va llegir la proclamació de la II República des del balcó de l'Ajuntament de Reus).

# data[].attributes.attachment_link.title
Gabriel Ferrater i Soler - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure

# data[].attributes.attachment_link.description
Gabriel Ferrater i Soler ( Reus, 20 de maig de 1922 - Sant Cugat del Vallès, 27 d'abril de 1972) fou un poeta, crític, traductor i lingüista català. El seu caràcter independent i racionalista i la seva erudició començaren en la biblioteca de casa seva, ja que no va anar a l'escola fins als deu anys.

# data[].attributes.body
La obra de Gabriel Ferrater conté una veu trencadora, original i irònica. Aquesta va ser escrita durant el període de postguerra, més concretament als anys seixanta on va haver una transició de de la tradició postsimbolista al realisme històric. Per aquesta raó les dificultats d'adscriure'l a un moviment concret són molt grans.

# data[].attributes.body
A continuació destacaré les figures retòriques més importants del poema:

# data[].attributes.attachment_link.title
Gabriel Ferrater - Autors a lletrA - La literatura catalana a internet

# data[].attributes.attachment_link.description
Gabriel Ferrater, un escriptor català a lletrA, l'espai virtual sobre literatura catalana a internet

# data[].attributes.body
A continuació podem veure un vídeo en el qual Joan Artigas fa una interpretació cantada del poema de Gabriel Ferrater.

# data[].attributes.attachment_link.title
Cambra de la tardor (Artigas canta Gabriel Ferrater)

# data[].attributes.attachment_link.description
La persiana, no del tot tancada, com un esglai que es reté de caure a terra, no ens separa de l'aire. Mira, s'obren trenta-set horitzons rectes i prims, però el cor els oblida. Sense enyor se'ns va morint la llum, que era color de mel, i ara és color d'olor de poma.

# data[].attributes.attachment_link.title
Gabriel Ferrater - Autors a lletrA - La literatura catalana a internet

# data[].attributes.attachment_link.description
Gabriel Ferrater, un escriptor català a lletrA, l'espai virtual sobre literatura catalana a internet

# data[].attributes.body
Podem identificar que el jo poètic d'aquest poema és Ferrater. De fet, quan l'autor esmenta que "s'obren trenta-set horitzons rectes i prims" es tracta dels anys del protagonista, l'edat de Gabriel en escriure el poema.