# data[].attributes.body
Joan Vinyoli va publicar Vent d'aram la tardor de 1976. Data important al considerar que el títol fa referència al vent que bufa en aquesta època de l'any i també al·ludeix a la mateixa tardor de la vida, a la decadència i fragilitat física d'aquesta època de l'any. Fet que fa que el vent d'aram es converteix en un símbol no només físic (vent), sinó també espiritual i moral a ser la tardor un temps de reflexió i creativitat.

Vent d'aram recull els grans temes de la lírica vinyoliana com la natura, l'amor, la mort, el temps, el record, la recerca vital, la solitud, el poder de la paraula, etc. L'obsessió pel pas del temps i els seus efectes devastadors recorre el llibre de dalt a baix i és clarament visible en el títol de molts dels poemes. Aquestes característiques es poden veure en "Temps perdut", "Hora fixa", "Temps", "No tinc ara temps".

Aquesta obra als anys setanta va ser un punt de referència de les noves generacions de poetes. No només per la seva nova proposta d'estètica, sinó que també per la seva autenticitat i modernitat lírica.

# data[].attributes.headline
Influència del postsimbolisme: Rilke i Riba

# data[].attributes.subject
Influència del postsimbolisme: Rilke i Riba

# data[].attributes.body
Joan Vinyoli va ser fidel al mestratge de Carles Riba i R. M. Rilke, ajudant-lo en la seva formació i consolidació. Aquesta etapa del poeta es caracteritza pels constants replantejaments poètics i per la ferma voluntat de construir-se una veu lírica personal.

De Riba, Vinyoli va aprendre el sentit de la creació poètica com a via de coneixement interior i exterior. La precària condició de la vida humana troba en la poesia un mitjà de salvació i d'afirmació. Mentre que de Rilke, Vinyoli va començar a traduir els seus poemes i d'aquesta manera adquirir experiència en el món de la poesia. Aquest mestratge de Rilke ha fet que la poesia de Vinyoli es vegi influenciada per aquest ensenyament.

Hi ha dues obres fonamentals de Rilke que s'ha vist molt reflectits en la cultura clàssica occidental als poemes de Joan Vinyoli, aquests poemes són "Sonets a Orfeu" i "Elegies de Duino". La tradició de Rilke de tenir dos aspectes molt marcats dins de la poesia de Vinyoli, ja que es pot veure l'aspecte clar i lluminós, i foscor i cruel de la vida.

# data[].attributes.body
Joan Vinyoli va passar els estius de la seva infantesa i adolescència a Barcelona, on va ser influenciat per la natura, poesia i amor, aspectes fonamentals en la seva poesia. A més, quan parla del mar, es refereix a Begur, Begur i el paisatge urbà de Barcelona configuren els altres escenaris sensorials anímics.

# data[].attributes.body
Vinyoli utilitza la poesia com un mètode per analitzar el coneixement sobre el món i sobre un mateix. A més, la seva lírica està basada en el romanticisme alemany, fent que la seva poesia evolucioni cap a la metafísica i el que és existencial.

La poesia de Joan Vinyoli és anomenada "La poesia de l'experiència" perquè va viure intensament en tots els ordres vitals. Va viure l'experiència amorosa, l'experiència de la mort, l'experiència de la natura, l'experiència creativa, l'experiència dels records... A partir d'aquestes experiències va transferir una extraordinària experiència vital en experiència lírica, és a dir, en poesia, creant una obra commovedora que impressiona per la seva autenticitat, capacitat comunicativa i força creativa.

# data[].attributes.body
Joan Vinyoli va néixer a Barcelona el 1914. El seu pare va morir quan tenia quatre anys fent que visquis una infantesa marcada per la dura situació econòmica de la família i la felicitat dels estius. Va estudiar comerç i posteriorment va treballar a l'editorial Labor, on va tenir problemes amb l'alcohol. Un factor que es veu influenciat en la seva poesia és la pèrdua del seu pare des de ben aviat.

Vinyoli va ser un home que va viure intensament l'experiència amorosa, la mort, la natura, i els records. Tot això es va veure molt reflectit en els seus poemes. A més, és conegut per crear obres commovedores que impressionen per la seva autenticitat, capacitat comunicativa i força creativa. Vinyoli va ser molt influenciat per M. Rilke a qui traduïa els poemes. Posteriorment va arribar a fer 16 poemaris fins a la seva mort en 1984.

# data[].attributes.body
La postguerra a Catalunya va començar el 1939, aquesta etapa és anomenada postguerra immediata la qual va durar fins al 1945. D'aquesta etapa es pot destacar l'exili a Sud-amèrica, la creació d'editorials, certàmens literaris i revistes com per exemple els "Quaderns de l'exili" (1943-1947), les "Lletres" (1944-1947) i "Pont Blau" (1953-1958). Encara que, la publicació més important és Nabí de Josep Carner el 1941 on es perpetua el codi postsimbolista heretat del noucentisme. També es pot destacar una de les obres més importants "Elegies de Bierville" on es plasma l'experiència traumàtica de l'exili de Carles Riba. Gràcies a aquests esdeveniments, la poesia es va convertir en un territori alternatiu a la realitat en el qual es va prioritzar l'experimentació formal.

La segona etapa de la postguerra catalana va ser entre el 1945 i 1959 on la menor pressió de la censura fa possible l'aparició d'una literatura de caràcter més realista. La poesia es va convertir en un medi per lluitar contra la dictadura. Més endavant, en els anys 60 i 70, els joves poetes ja practicaven la poesia com una activitat autònoma, fomentant d'aquesta manera la literatura i explorant les possibilitats del llenguatge.