# data[].attributes.headline
המלצתה של סיון ארבל:

# data[].attributes.subject
המלצתה של סיון ארבל:

# data[].attributes.body
שלום לכולם

מצרפת קישור לידיעון חודש שבט של תוכנית בארי, מכון הרטמן : "על פי הבאר"

"על פי הבאר" שבט תשפ"א

ממליצה בחום על המערך שיעור האדם והטבע: סדנת צילום ולימוד מקורות לט"ו בשבט . מערך מתאים לימי ה-זום .( ט"ו בשבט חל השנה ביום חמישי, אפשר לקיים את הסדנה כם אחרי אחרי ט"ו בשבט למי שלא יספיק) .

מערך שיעור על נאומים בני דקה בכנסת. לכבוד יום הולדתה של הכנסת שחל בט"ו בשבט .

מאמר מעניין וחשוב "יומן נעורים: אלימות כלפי נשים מתחילה בתוך חבורת הבנים" מאת ד"ר ירון שוורץ, חוקר התנהגות מינית של בני נוער.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
מכון הרטמן-מרכז פלורליסטי למחקר, להגות, ולחינוך יהודי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בַּחֲצֵרֵנוּ עֵץ חַיִים יִפְרַח
וְרִמוֹנִים
וּפַעֲמוֹנֵי הַכֶּסֶף.
הַשַׁעַר לוֹ תָמִיד נִפְתַח
וְלֹא יִירָא אִישׁ
אֵלָיו לָגֶשֶׁת.
הַשֶׁמֶשׁ בַּעֲנָפָיו יָאִיר
בְּמוֹעֲדָיו יְבֹרַךְ גֶשֶׁם
וִירֹק-עַד סְבִיבָיו הַדֶשֶׁא.
לַיְלָה בּוֹ חֲלוֹם יִשְׂגֶה
וְלַבֹּקֶר יַבְשִׁיל הַפֵּשֶׁר.

בַּחֲצֵרֵנוּ עֵץ חַיִים יִפְרַח.

שֶׁכָּךְ חָלַמְתְ, שֶׁכָּךְ.

אות באות - דיאלוג
הבחירות מתקרבות ואיתן המחלוקת. איך ניתן לקיים דיון ראוי במסגרת מערכת הבחירות? יחידת "אות באות" לאות ד' מעמיקה בנושא דיאלוג.
למעבר ליחידה לחצו כאן

האדם והטבע - סדנת צילום
לכבוד ט"ו בשבט - סדנת צילום שמותר ורצוי לעשות בסגר - צאו וצלמו (במגבלות המרחק של 1,000 מטר), שתפו התמונות והמצגת בזום.
למעבר לסדנה לחצו כאן

כל דקה קובעת!
בכנסת קיים נוהל המאפשר לכל ח"כ לנאום משך דקה על כל נושא העולה על ליבו. שיעור על נאומים בני דקה - לכבוד יום הולדתה של הכנסת שחל בט"ו בשבט.
למעבר לשיעור לחצו כאן
"רקיע" תוכנית למנהלים.ות
המחזור השני של תוכנית רקיע למצוינות חינוכית בתנ"ך ובתרבות ישראל נפתח השנה, ולשמחתנו אף הצלחנו לקיים כמה מפגשים מרגשים פנים אל פנים באוויר הפתוח לפני המעבר לזום.

תוכנית "רקיע" מיועדת למנהלי ומנהלות בתי ספר ממלכתיים ובמהלכה אנו בוחנים נושאים העומדים במרכזן של שאלות הזהות היהודית-ישראלית, הן לאור מקורות יהודיים קלאסיים והן בהקשרים אקטואליים, חברתים וחינוכיים. עשרת המפגשים, המתקיימים אחת לשבועיים, מוקדשים לבחינת נושאי ליבה, כגון: פלורליזם וסובלנות, מדרש ופרשנות, היחס לאחר, לוח השנה והזיכרון היהודי, מדינה יהודית ודמוקרטית, אתגרים מגדריים ועמיות, כאשר לכל נושא מוקדש מפגש יומי מלא. בכל מפגש מוצגות הסוגיות הנדונות מפנים שונות על ידי מרצי התכנית הקבועים: ד"ר אורית אבנרי עוסקת בקולות שונים במקרא, ד"ר רננה רביצקי פילזר מציגה פרספקטיבה חז"ליות, ד"ר מיכה גודמן פותח זווית פילוסופית פוליטית ו ד"ר רני יגר מדגיש הקשר ישראלי וחינוכי עכשווי. סיורים בירושלים, אורחים וסמינר דו-יומי מגוונים ומעשירים את התכנית.

תכנית רקיע מבקשת להדגים את כוחם של המקורות העתיקים בפתיחת שיחה עכשווית, הרלוונטית לשיח החינוכי. עוד היא מבקשת לאפשר למנהלים.ות, העסוקים כל כך באינטנסיביות של חיי היומיום בבית הספר - לייחד זמן לנושאי העומק המשמעותיים שעל סדר היום הזהותי, החברתי והחינוכי של המדינה, בהם הם נאלצים להכריע - בחלקת אלהים הקטנה שלהם - בכל יום מחדש.
את התוכנית מנהלת ד"ר רננה רביצקי פילזר ומרכזת ענבל דסברג.

גם הורים לומדים בבית המדרש של תוכנית בארי.
"הנהגת הורים רשותית כקהילה לומדת" בחסות עיריית באר שבע בהנחית אילנה ביטון, והנהגת ההורים בבית הספר האזורי בבאר טוביה, בהנחיית אסף קרסיק, הן שתי קהילות של הנהגות הורים הלומדות בבית המדרש ומתמודדות עם אתגרי הזמן. ההורים שואלים שאלות וחוזרים בתשובות שונות: איך מייצרים מרחב פיזי ורוחני של כבוד הדדי בבית? מה הכלים שיש לנו כהורים לעזור לילדים? כיצד הנהגת הורים יכולה ללוות את מערכת החינוך?

המפגשים מתקיימים אחת לשבועיים בשעות הערב בזום, והם מזמנים שיח פתוח ומרגש של הורים ואנשי חינוך בהשראת ארון הספרים היהודי.
בתקווה להיפגש גם פיזית עם בא האביב.

הסכת ושמע - קרב תרבותיות
פרק 5 - הפולמוס הגדול של אלתרמן וזך | עם ד"ר חנה פנחסי
פרק 6 - המהפכה של התנ"ך | עם פרופ' ישראל קנוהל
פרק 7 - ללמוד תורה עם קליאופטרה | עם ד"ר סיגלית אור

פרקים חדשים בסדרת "קרב תרבותיות" בפודקאס של מכון הרטמן "הסכת ושמע". מוזמנים להאזין באתר המכון, או בכל אפליקציות הפודקאסטים.
מאחלים לכם האזנה ערבה!

"הסכת ושמע" הוא פודקאסט חדש של מכון הרטמן, ובו שיחות של מיטב החוקרים של המכון.
אלימות כלפי נשים מתחילה בתוך חבורת הבנים | ירון שוורץ
זה יכול להיות משחק וידאו, בדיחה על חשבון אחד הנערים בקבוצת וואטסאפ, או "כאפה" חברית - כל אלה מעודדים עמדה גברית אלימה, שמדכאת אופציות לגבריות אחרת.

כתבה שנייה בסדרה "יומן נעורים".
לקריאה לחצו כאן

בית הספר לחינוך ע"ש שלמה (סימור) פוקס, המחלקה להשתלמויות ולפיתוח מקצועי, בשיתוף תוכנית רביבים ותוכנית בארי במכון שלום הרטמן שמחים להזמינכם להשתתף בתוכנית ייעודית:
בית מדרש למורים מובילים
הוראת מקצועות היהדות מרחוק ומקרוב.
בהנחיית ד"ר נגה בינג וד"ר אריאל סרי לוי

למי? מורים למקצועות מדעי הרוח והיהדות ובעלי תפקידים המובילים תהליכים חינוכיים בבתי ספר על-יסודיים. מה בתוכנית? עיסוק במקורות היהדות בפיתוח זהות אישית ויהודית, היבטים פוליטיים בהוראת מקצועות היהדות, שילוב בין מקצועות היהדות לתחומי דעת אחרים ועוד. העיסוק בנושאים הללו ייעשה בזיקה למקורות יהודיים -ישראליים ובשילוב למידה בית -מדרשית

מתי? ההשתלמות תתקיים בימי שני בשעות אחה"צ או הערב. מועד פתיחה: אמצע מרץ 2021 | מועד סיום הרשמה: 24.01.2

להרשמה לחצו כאן
לפרטים נוספים לחצו כאן או כתבו ל- [email protected]
נשמח לראותכם

חשבתם שהידיעון שלנו,"על פי הבאר", מעניין במיוחד? התלמידים מתים על השיעורים שאנחנו מציעים? למה שלא תעבירו את הידיעון לחברים ועמיתים? לחצו כדי להעביר הלאה.

קיבלתם את הידיעון מחבר ואתם רוצים גם?
להרשמה לידיעון "על פי הבאר" לחצו כאן

רוצים להישאר מעודכנים תמיד?
הצטרפו לדף הפייסבוק של בארי

© כל הזכויות שמורות 2021
מכון שלום הרטמן
רחוב גדליהו אלון 11, ירושלים, 93113

# data[].attributes.attachment_link.title
בַּחֲצֵרֵנוּ עֵץ חַיִים יִפְרַח - ידיעון שבט תשפ"א

# data[].attributes.attachment_link.title
פעילות סיפורי הצלחה (2)

# data[].attributes.headline
רעיון לשיעור ושיח עם תלמידים:

# data[].attributes.subject
רעיון לשיעור ושיח עם תלמידים:

# data[].attributes.body
ביחרו אחד הסרטונים (אפשר גם לתת לתלמידים לבחור) צפו בו ולאחרמכן נהלו שיח בכיתה. דוגמא לשאלות:
מה ראיתם? מה הרגשתם? אתם מזדהים? למה לדעתכם אין פרסומות לשמירה על הטבע ועל עצים? אילו ערכים באים לידי ביטוי ?

# data[].attributes.headline
פרסומת מצויינת על "מה אנחנו משאירים לילדים שלנו" - איזה מין עולם? 

# data[].attributes.subject
פרסומת מצויינת על "מה אנחנו משאירים לילדים שלנו" - איזה מין עולם? 

# data[].attributes.attachment_link.title
Save the tree, save the World (Top  Advertisement for saving the Nature)

# data[].attributes.attachment_link.title
Seven Billion Dreams. One Planet. Consume with Care.

# data[].attributes.headline
אם לעצים היה פה- מה הם חושבים ומרגישים כלפינו?

# data[].attributes.subject
אם לעצים היה פה- מה הם חושבים ומרגישים כלפינו?

# data[].attributes.attachment_link.title
Nature Is Speaking: Shailene Woodley is Forest

# data[].attributes.headline
אם לטבע היה פה -מה הוא היה אומר-מה הוא חושב עלינו?

# data[].attributes.subject
אם לטבע היה פה -מה הוא היה אומר-מה הוא חושב עלינו?

# data[].attributes.attachment_link.title
Nature Is Speaking – Julia Roberts is Mother Nature | Conservation International (CI)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בניסיון לעקוב אחרי מצב העצים בעיר, עיריית מלבורן הצמידה כתובת דואל לעצים שונים בעיר, כדי שתושבים יוכלו לדווח בקלות על מפגעים. כמה הופתעה העירייה לגלות שהתושבים שלחו המוני מכתבים אישיים לעצים - מכתבי אהבה, התנצלות, תודה ואפילו מכתבים מעצים אחרים.

וכמה הופתעו כמה מהתושבים כשקיבלו מכתב תשובה מהעץ!

במכתב אחד, שנשלח לעץ אולמוס זהוב, נכתב:

סליחה שאתה עומד למות בקרוב. זה מעציב אותי כשמשאיות פוגעות בענפים הנמוכים שלך. האם גם לך נמאס מכל הבנייה כאן?

קראו את המכתבים כאן

# data[].attributes.attachment_link.title
תושבי מלבורן כותבים מכתבים לעצים - אלכסון

# data[].attributes.attachment_link.description
בניסיון לעקוב אחרי מצב העצים בעיר, עיריית מלבורן הצמידה כתובת דואל לעצים שונים בעיר, כדי שתושבים יוכלו לדווח בקלות על מפגעים. כמה הופתעה העירייה לגלות שהתושבים שלחו המוני מכתבים אישיים לעצים - מכתבי אהבה, התנצלות, תודה ואפילו מכתבים מעצים אחרים. וכמה הופתעו כמה מהתושבים כשקיבלו מכתב תשובה מהעץ!

# data[].attributes.headline
מפת צלילי ערות

# data[].attributes.subject
מפת צלילי ערות

# data[].attributes.headline
צליל ותמונה של יער

# data[].attributes.subject
צליל ותמונה של יער

# data[].attributes.attachment_link.title
tree.fm - Tune Into Forests From Around The World

# data[].attributes.attachment_link.description
New Zealand, Tasman, D'Urville, Nelson Lakes National Park recorded by Kevin.

# data[].attributes.attachment_link.description
Create a new document and edit with others at the same time -- from your computer, phone or tablet. Get stuff done with or without an internet connection. Use Docs to edit Word files. Free from Google.

# data[].attributes.headline
ניסוי מדליק ופשוט הבודק את טיב הקרקע והרכב החומר האורגני שבה.

# data[].attributes.subject
ניסוי מדליק ופשוט הבודק את טיב הקרקע והרכב החומר האורגני שבה.

# data[].attributes.headline
א"ב של עצים:

# data[].attributes.subject
א"ב של עצים:

# data[].attributes.body
חלקו את התלמידים לקבוצות,חדרים
לכל קבוצה תנו אחד הדפים\קישור
בזום: העלו את דף הקישורים לאותיות כך שכל קבוצה תיקח את הקישור שתואם למספר החדר שלה
בסוף צרו רשימה משותפת בה התלמידים בחרו את העצים הכי הכי!
הערה: הורידו את הקובץ המצורף וצרו עותק משלכם, גם לטבלאות האותיות.

# data[].attributes.attachment_link.description
Create a new document and edit with others at the same time -- from your computer, phone or tablet. Get stuff done with or without an internet connection. Use Docs to edit Word files. Free from Google.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
אילן גולדשטיין אוהב עצים. הוא כל כך אוהב עצים, שהוא חושב שלא צריך לטעת יותר, אלא לחבק ולשמור קודם על אלה הקיימים, כי הם ממש נאבקים על קיומם. תוכנית לימודים מיוחדת שפיתוח רוצה לחבר בין תלמידי בתי הספר לעצים בשכונה שלכם; העצים שהם חולפים על פניהם מדי יום. הוא רוצה שילדים יאמצו עצים.

"הכל התחיל לפני שמונה שנים, כשהורידו ליד הבית שלי במרכז תל אביב עצי פיקוס. התחלתי לברר מי נתן את ההוראה, וגיליתי שהעסק פרוץ לגמרי ושאיש לא שומר על העצים", הוא סיפר ל-ynet. מאותו רגע, התחלתי להיות מעורב במאבקים שונים להצלת עצים ברחבי תל אביב, כמו המאבק על עצי רחוב אבן-גבירול".

עצי סיסם ברחוב אבן-גבירול בתל-אביב (צילום: אורית קלפיש)

גולדשטיין החל לארגן עצומות, לשלוח מכתבים לפקידי העירייה ולפנות לתקשורת. הוא חשב שכיועץ אסטרטגי, שניהל קמפיינים בארץ ובעולם, יש לו את היכולת להביא את הנושא למודעות. "אבל ראיתי שהמערכת עצומה ומאוד מקובעת ואינטרסנטית, עם ניגודי עניינים מובנים בין פיתוח לשמירת העצים. התייעצתי עם מומחה מחו"ל, מי שהניח את הבסיס לשימור עצים ברחבי העולם. "חינוך הוא המפתח", הוא השיב לי. אז פיתחתי את המודל של 'אמץ עץ'".

גולדשטיין חבר למעצב אמריקני, מוציא לאור ולרוני דואק מ"ציונות 2000" שנתן את המימון לפיתוח ספר ותוכנית לימודים שמבוססת עליו. עיריית תל אביב הרימה את הכפפה והתחייבה לרכוש את הספר, והנושא שולב - גם אם באופן מהוסס - בתוכנית הלימודים בבתי הספר בעיר.

"הילדים היו לומדים על העצים וחלקיהם השונים, על תפקידם בניקוי האוויר ועל היתרונות הנוספים שלהם. הם היו לומדים מה מותר ומה אסור לעשות לעץ, היו ממפים את העצים מסביב לבית הספר וכל ילד היה בוחר עץ שהוא שלו. הוא היה שומר עליו, מנקה סביבו, ועוקב אחריו. בסוף השנה הילד היה מקבל תעודה שמפרטת את שמו וגילו, את סוג העץ, גובהו וצורתו, וגם תמונה שלו, או של שלהם יחד. זה עבד יפה; ילדים ממש התחברו לזה".

עצים שנגזמו בנהריה (צילום: אורית רייך)

"המטרה היא לחבר את הילדים לעצים בעיר, מתוך מחשבה שלכל ילד שמורה הזכות לטפס על עץ, גם אם הוא גר בעיר ולא בקיבוץ או במושב. הרי אין לנו כאן את עמק החולה או את יערות ירושלים מחוץ לחלון. חיק הטבע שלנו הוא הבניינים והרחובות, וגם העצים שביניהם. שימור בעיר זה לא רק שימור בניינים. זה גם העץ שעומד ליד הבניין; הוא חלק מהנוף", אומר גולדשטיין.

עוד על עצים:

הוא רואה ילדים נוסעים בשיירות ליערות ירושלים בט"ו בשבט, לטעת עץ באיזה יער עלום, שהם לעולם לא יבקרו אותו שוב. "הם לבטח לא יראו שוב את העץ שנטעו. אבל מה עם העצים בשכונה, שהם עוברים לידם כל יום בדרך לבית הספר או אחר הצהריים. ט"ו בשבט הוא ראש השנה לאילנות; זה יום חגם של העצים - לא רק העצים ששותלים אלא גם אלה הקיימים, שצריך לשמור עליהם ולטפח אותם".

לאחרונה החל גולדשטיין ללמוד בקורס פקיד היערות של משרד החקלאות. הוא לא יוכל אמנם להיות פקיד יערות מוסמך (שמעניק רישיונות לכריתת עצים), אבל הוא עושה זאת "כדי שאוכל לדעת מה אומרים החוקים והנהלים. אי אפשר סתם להישכב מול הדחפור".

גולדשטיין גם נחרד כשהוא רואה עץ שהופך לוח מודעות למובילי דירות או נערות שעושות בייביסיטר. "עצים זה עניין תרבותי. לתלות שלט על עץ זה לא תרבותי. עץ הוא לא לוח מודעות. זו פעולה קטנה שהיא שורש הבעיה. ברגע שהוא לוח מודעות אפשר גם לגזום אותו באלימות או בכלל להעיף אותו משם כי הוא מפריע לבניין או לשכנים".

את ההשראה לפעולתו לוקח גולדשטיין מישראל גלון, אגרונום ופקיד יערות במשרד החקלאות, שהוא אחד מבעלי הסמכות הבכירים בארץ בכל הקשור לעצים. "הוא איש שפונים אליו אנשים שרוצים להוריד להם עץ ליד הבית והוא מונע זאת. תראה לי דוגמה טובה מזו לשיתוף פעולה בין האזרח למדינה.

"החוק בנושא הוא פקודה מנדטורית משנת 1924 ובזכות גלון יש חוק חדש שהעניק הגנה לכל העצים במדינה. כן, כל העצים בארץ מוגנים מפני כריתה, גם העץ שאתה בעצמך נטעת אצלך בחצר. כדי לכרות אותם צריך רישיון ומספר מצומצם של פקידים מוסמכים להעניק אותו. כריתה ללא רישיון היא עבירה פלילית. זה פנטסטי, וזה מידע שחייב להגיע לאנשים. זו המטרה שלי".

# data[].attributes.attachment_link.title
נטעתם עץ ביער, אבל מה עם העצים בשכונה?

# data[].attributes.attachment_link.description
איך חגגתם את ט"ו בשבט; נטעתם עץ באיזה יער עלום? ומה עם העצים בשכונה שלכם, שגוזמים אותם באלימות, כורתים אותם כדי לפנות מקום לעוד מדרחוב או הופכים אותם ללוחות מודעות? אילן גולדשטיין, שאוהב עצים, קורא לכם לאמץ עץ. "עיר זה לא רק בניינים ורחובות", הוא אומר

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
את העץ הראשון בשממה של האי מג'ולי, על גדות נהר בצפון הודו, נטע ג'אדב פיינג בשנת 1979. היום היער שלו מכסה שטח של 5,500 דונם, כמעט כפול משטחו של סנטרל פארק בניו יורק. את כל העצים הוא שתל לבדו, בידיו, ללא ציוד מיוחד או עזרה כלשהי.

היער של ג'אדב פיינג הפך למערכת אקולוגית עצמאית בלב השממה אשר מושכת אליה פילים, צבאים, טיגריסים, עופות דורסים ובעלי חיים רבים נוספים. ג'אדב מגן על היער בחירוף נפש מתוך אמונה שכל היצורים החיים, ובכלל זה בני האדם, בעלי החיים והצמחים, הם בעלי אותו מעמד במרקם האוניברסלי.

ג'יטו קאליטה, הצלם והעיתונאי שחשף את סיפורו של 'איש היערות' משאיר אותנו להרהר בשאלה - "לפעמים אני תוהה מה 10 פיינגים או 100, או 1,000 פיינגים יוכלו לעשות...?"

מצפון לעיר ג'ורהאט, בה חי קאליטה, נמצא נהר ברהמפוטרה, ובליבו מג'ולי - אי הנהר הגדול בעולם. עונת המונסונים גורמת לשיטפונות שסוחפים ושוחקים את הקרקע, וכתוצאה מכך האזור איבד 50% ממסת האדמה שלו במהלך המאה שעברה. מדענים צופים שבעוד 20 שנה האי, בית ל-150,000 בני אדם, עלול להיעלם כליל.

קאליטה מספר כי מג'ולי הוא כמו גן עדן עבורו, מפלט טבעי בו הוא מבלה זמן רב בצילום הטבע. "יום אחד ב-2009 חקרתי איזור שומם של הברהמפוטרה בסירה", הוא נזכר "ואז ראיתי משהו מוזר: זה נראה כמו יער הרחק באופק. התחלתי לצעוד לכיוונו וכשהגעתי לא האמנתי למראה עיני - מצאתי יער עבות באמצע שממה חשופה".

היה זה המפגש הראשון של קאליטה עם פיינג, אותו ראה לצד הנהר כשיצא מהיער. בתחילה, חשב פיינג שהצלם הפולש הוא צייד בלתי חוקי, וניסה לתקוף אותו, אך לאחר שהבין את כוונותיו הטובות, נרגע וחשף בפניו את סיפורו. מאז השניים חברים טובים. קאליטה פרסם את פועלו של פיינג, הפך אותו למפורסם והעלה את המודעות לבעיית האי מג'ולי ולפתרון הטבעי פרי יוזמתו של אדם בודד. בהודו קוראים לו "איש היערות".

העצים ששתל פיינג עוזרים להחזיק את הקרקע ומונעים ממנה להיסחף עם השיטפונות. זהו תהליך שמתרחש באופן טבעי כאשר השורשים מותירים את גושי האדמה במקומם, אלא שבמג'ולי הייתה דרושה התערבות, וזה לא היה קל. היער ידע חבלי לידה , כיוון שבתחילה לקח זמן רב לשתול כל עץ והתנאים בסביבה לא היו אופטימליים. אבל אחרי עבודה קשה והתמדה עיקשת, תפס היער צורה והיום המלאכה פשוטה יותר עבור פיינג: היער עצמו מספק את הזרעים ומקיים מערכת שמזינה את עצמה.

כשרואים את הקרנפים, הצבאים והפילים משוטטים ביער, קשה להאמין שחלקת הטבע הפראית הזו היא מעשה ידי אדם. אבל אם מסתכלים על היער מנקודת מבטו של פיינג, הדבר כלל לא מפתיע: "כל המינים על פני כדור הארץ הם בעלי חיים, כולל בני האדם", הוא אומר. התפיסה לפיה האדם הוא חלק אינטגרלי מהטבע, ולא יצור המתקיים מעליו, היא זו שאפשרה לברוא את היער. פיינג רואה אותנו כגורם אחד בתוך מערכת גדולה יותר, עליו מוטלת האחריות לשמור עליה ולהביא לשגשוגה.
תמונה: אזור היערות של האי מג'ולי. Daniel J. Rao / Shutterstock

# data[].attributes.attachment_link.title
האיש שנטע במו ידיו יער גדול יותר מסנטרל פארק | מהות החיים

# data[].attributes.attachment_link.description
את העץ הראשון בשממה של האי מג'ולי, על גדות נהר בצפון הודו, נטע ג'אדב פיינג בשנת 1979. היום היער שלו מכסה שטח של 5,500 דונם, כמעט כפול משטחו של סנטרל פארק בניו יורק. את כל העצים הוא שתל לבדו, בידיו, ללא ציוד מיוחד או עזרה כלשהי.

# data[].attributes.attachment_link.title
TAKING ROOT: The Vision of Wangari Maathai | Trailer | PBS

# data[].attributes.attachment_link.title
איך עצים מדברים

# data[].attributes.headline
מנוע חיפוש אינטרנטי ששותל עצים!

# data[].attributes.subject
מנוע חיפוש אינטרנטי ששותל עצים!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
חדשות טובות

מנוע החיפוש Ecosia מפנה 80% מהרווחים שלו לשתילת עצים בכל העולם. בעקבות השריפות באמזונס הורידו את האפליקציה ואת התוסף לדפדפן לא פחות מרבע מיליון איש ביום אחד. כך תוכלו גם אתם לעזור ולשתול עץ בכל 45 חיפושים

מערכת חדשות טובות | mako

צילום: אינסטגרם\iamnickrose

מנוע החיפוש של חברת Ecosia, היריבה הידידותית לסביבה של גוגל, מדווחת על עלייה של 1150% בהורדות היומיות של האפליקציה והתוסף שלה לדפדפן תוך יום אחד בעקבות הדאגה הציבורית הגוברת סביב שריפת הענק שמשתוללת באמזונס.

אקוסיה, שמנוע החיפוש שלה מזכיר מאוד את זה של גוגל, היא למעשה עמותה שתורמת 80% מההכנסות שלה לשתילת עצים. להערכת החברה, שקיימת מזה עשור, על כל 45 חיפושים נשתל עץ אחד - ואתם יודעים טוב מאוד כמה פעמים חיפשתם החודש "מתי יוצא ראש השנה 2019" או "טיסות זולות ליוון". כ-8 מיליון משתמשים כיום במנוע החיפוש, ולדברי החברה, עד היום היא כבר נטעה יותר מ-65 מיליון עצים במדינות כמו ברזיל, אתיופיה, סנגל ומדגסקר.

במנוע החיפוש ניתן להשתמש דרך האתר, דרך תוסף לדפדפן או באפליקציה לטלפון שאפשר להוריד באתר החברה. לדברי אקוסיה, הורדות האפליקציה שלה נסקו בפתאומיות ביום חמישי האחרון (22.8), במקביל לעלייה החדה בסיקור התקשורתי הבינלאומי של השריפות באמזונס, והזעם הגדול של הציבור ברשתות החברתיות. מהחברה נמסר כי בדרך כלל מורידים את האפליקציה כ-20 אלף פעם ביום בממוצע. ביום חמישי האחרון נרשמו 250 אלף הורדות, ואם הקצב הנוכחי יימשך, החברה תגיע למיליון הורדות בחודש אוגוסט בלבד.

"הייתה לנו פגישת צוות, ומצד אחד אנשים היו מאוד שמחים לראות את המספרים, אבל גם מאוד עצובים בגלל השריפות, אז זה גם מרגש וגם טרגי בו זמנית", סיפר ל-Business Insider מנכ"ל אקוסיה כריסטיאן קרול, והוסיף שבצוות של אקוסיה ישנם גם כמה עובדים מברזיל. לדבריו, ביום חמישי האחרון דורגה אקוסיה בתור האפליקציה המובילה ב-iOS בברזיל, ודורגה גבוה במקומות נוספים ברחבי עולם.

אחת הסיבות הבולטות לעלייה בכמות ההורדות של Ecosia היא דאגתם של הגולשים ברשתות החברתיות, שמזכירים בימים האחרונים את מנוע החיפוש בפרסומיהם בפייסבוק, באינסטגרם וכן בטוויטר, בצירוף ההאשטאג #PrayforAmazonia - התפללו למען האמזונס.

המכון לחקר החלל בברזיל זיהה השנה כ-72,843 שריפות ביערות האמזונס, עלייה של 83 אחוז משנת 2018. השריפות כיסו חלקים מאזור האמזונס, כולל ערים מרכזיות, בעשן שחור סמיך, וביום שישי האחרון כינה אותן נשיא צרפת עמנואל מקרון "משבר בינלאומי".

קרול הקים את אקוסיה בשנת 2009, לאחר שטייל ​​בנפאל ובדרום אמריקה ונחשף להרס המתמשך שנגרם לסביבה הטבעית. מסטודנט למנהל עסקים שהתעניין במחשבים, הוא הפך לפעיל סביבתי. "לא ידעתי הרבה על שינויי האקלים, וגם לא על הרבה מהבעיות שנגרמות על ידי הגלובליזציה", הוא אומר, "אבל אחרי שחייתי שם החלטתי שאני רוצה לעשות משהו שיעזור לאנשים, ולדעתי נטיעת עצים עוזרת לאנשים ולסביבה בו זמנית".
מצאתם טעות?

# data[].attributes.attachment_link.title
בעקבות השריפות באמזונס: מיליונים עוברים למנוע החיפוש ששותל עצים

# data[].attributes.attachment_link.description
חדשות טובות מערכת חדשות טובות | mako מנוע החיפוש של חברת Ecosia, היריבה הידידותית לסביבה של גוגל, מדווחת על עלייה של 1150% בהורדות היומיות של האפליקציה והתוסף שלה לדפדפן תוך יום אחד בעקבות הדאגה הציבורית הגוברת סביב שריפת הענק שמשתוללת באמזונס.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
באתיופיה נשתלו ביום שני 350 מיליון עצים, כחלק מתוכנית לשתול במדינה כ-4 מיליארד עצים. היוזמה נועדה לסייע "להחזיר את הנוף" של המדינה שלדברי מומחים נשחק במהירות בשל בירוא היערות ושינויי האקלים, אך בעיקר כדי למנוע מהמדבר להתפשט לאזורים ירוקים.

גיל סיאקי, מנהל מחלקת יער במרחב דרום בקק"ל, אמר בריאיון לאולפן ynet כי מדובר "במספר מטורף של עצים". הוא הסביר על מהות הפרויקט: "נוטעים שם לאורך 7,000 קילומטר ברצועה של רוחב של 15 קילומטר כדי לעצור את מדבר סהרה".

סיאקי אמר כי בישראל כבר משתמשים בשיטה זו כבר זמן רב. "אצלנו הנטיעות לעצירת המידבור התחילו עוד הרבה לפני שדיברו על שינויי אקלים והשפעות עולמיות כאלו ואחרות", הוא אמר. "לפני 120 שנה התחילו בנטיעות. אנחנו נוטעים מדי שנה, בעיקר באזור הדרומי, נטענו בשנים האחרונות הרבה יותר. עם הזמן השטחים הולכים ומצטמצמים, אופי הנטיעה גם משתנה. אם בעבר היו נטיעות המוניות לצורך ייעור של ארץ חרבה, הגבעות היו חשופות לחלוטין, השטחים הולכים ומצטמצמים. והיום נוטעים בשטחים מצומצמים על פי תוכניות מסודרות ומפורטות".

הוא אמר כי לא רק בישראל ובאתיופיה משתמשים בפתרון הזה: "ניסיונות כאלה נעשים לא רק באפריקה, ראינו פרויקטים כאלו דומים, פרויקט בסין שמנסים לעצור את הדיונות של מדבריות מלנוע ולהתקדם דרומה".

סיאקי סיכם כי השיטה עובדת: "ראינו את זה כאן במדינת ישראל הקטנה שלנו, עם השנים יצרנו חגורה ירוקה סביב העיר באר שבע, והאזור המדברי שנהג לנוע צפונה, רוחות מזיזות חולות, זרימה של גשמים סוחפת קרקעות. הפעולות שלנו תורמות ומייצבות את השטח ותורמות לסביבה

# data[].attributes.attachment_link.title
למה נטעו 350 מיליון עצים באתיופיה ביום?

# data[].attributes.attachment_link.description
באתיופיה נשתלו ביום שני 350 מיליון עצים, כחלק מתוכנית לשתול במדינה כ-4 מיליארד עצים. היוזמה נועדה לסייע "להחזיר את הנוף" של המדינה שלדברי מומחים נשחק במהירות בשל בירוא היערות ושינויי האקלים, אך בעיקר כדי למנוע מהמדבר להתפשט לאזורים ירוקים. גיל סיאקי, מנהל מחלקת יער במרחב דרום בקק"ל, אמר בריאיון לאולפן ynet כי מדובר "במספר מטורף של עצים".

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
מכון דוידסון לחינוך מדעי

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
לפני כ-400 שנה עשה מדען פלמי ניסוי היסטורי בניסיון להבין ממה מורכב העץ. הוא אמנם הגיע למסקנה שגויה, אבל הניסוי הוא אחד מאבני הדרך בראשית המדע המודרני

השאלה מה הוא מקור החומר שממנו העצים בונים את עצמם ("מה עצים אוכלים?") ריתקה מדענים והוגי דעות במשך אלפי שנים. התפיסה המקובלת מימי חכמי יוון העתיקה, הייתה שהעצים נוצרים מהאדמה. במאה ה-17 עשה מדען פלמי ניסוי חשוב בהיסטוריה של המדע, בניסיון לענות על השאלה, צפו בסרטון:

כאשר קראתי לראשונה על ניסוי ואן הלמונט ועץ הערבה, ובעיקר כאשר קראתי את המסקנה שהוא הגיע אליה, נזכרתי בבדיחה ישנה שמספרת על המדען שחקר זבוב: הוא צעק 'זבוב עוף' - והזבוב עף. לאחר מכן הסיר המדען את אחת מכנפי הזבוב, צעק 'זבוב עוף' - והזבוב קטוע הכנף הצליח בכל זאת להתרומם מעט. הוא הסיר גם את הכנף השנייה וחזר על הניסוי, אך למרות כל צעקותיו הזבוב לא עף. סיכם המדען את הניסוי ביומנו: זבוב ללא כנפיים - חירש.

אבל הסתכלות כזו על ניסויו של ואן הלמונט, מתוך נקודת מבט ומצבור ידע מודרני - עושה לו עוול. יאן בפטיסט ואן הלמונט היה אחד ממייסדיו של המדע המודרני. הוא חי בפלנדריה (היום חבל ארץ בבלגיה) בין השנים 1580-1644, בעיצומה של תקופת הרנסנס שמסמלת את יציאתה של אירופה מתקופת ימי הביניים, ובעצם את תחילתו של המדע המודרני. גלילאו גליליי שחי באותה תקופה ממש נחשב במידה רבה לאבי המדע המודרני - מדע שמבוסס על תצפיות וניסויים, ולא רק על סברות והשערות.

הקדים את זמנו

ואכן, ואן הלמונט, כמו גליליי - חקר בשיטות של מדע מודרני, תוך תכנון ניסויים מבוקרים ומדידות מדויקות. בניסוי עץ הערבה הוא הביא בחשבון את כל המשתנים הידועים לו שיכולים להשפיע על משקל העץ. כפי שתואר בקיצור בסרטון, הוא שתל עץ ערבה במשקל 2.2 ק"ג בעציץ המכיל 90 קילוגרמים של אדמה יבשה. ואן הלמונט ייבש את האדמה כדי שבסוף הניסוי יוכל לשקול אותה שוב, באותם התנאים. הוא חשש שאם היה משאיר את האדמה רטובה, לא יוכל לדעת את מידת הרטיבות המדויקת שלה ולא יוכל לחשב את ירידת משקלה בסוף הניסוי.

את עץ הערבה הוא הקפיד להשקות רק במי גשם או במים מזוקקים, כלומר במים שעברו תהליך של אידוי, ועיבוי חזרה, מה שמשאיר אותם נטולי מלחים ומינרלים. גם נקודה זו דורשת הסבר: מדעני העת העתיקה שמו לב שכאשר שופכים חומצה על מתכת - המתכת מתמוססת 'ונעלמת'. למעשה זה היה ההסבר שלהם לתופעה: שהחומצה הורסת את המתכת. ואן הלמונט הצליח להוכיח בסדרה של ניסויים כי המתכת לא נעלמת, אלא הופכת למלח שנשאר מומס במים ומעלה את משקלם. הוא גם הראה שבתהליך כימי, שהיום המדעים מבינים כי הוא חימצון וחיזור, אפשר להחזיר את המתכת שהומסה למצבה המקורי. לכן הוא הבין שעליו להשתמש במים נטולי מינרלים, כדי שהתאדותם במהלך השנים לא תשאיר באדמה מינרלים בעלי מסה שעלולים להשפיע על חישובי המשקל שתכנן.

לאחר חמש שנות ניסוי, שבהן הקפיד שלא ייפול גרגר אדמה מתוך העציץ או אל העציץ - הוא הוציא את העץ, ניקה אותו בקפדנות ושקל אותו שוב. משקלו בסיום הניסוי היה 77 ק"ג, כלומר נוספו לו 74.8 ק"ג ממשקלו ההתחלתי, בלי להתחשב בעלים שנוצרו ובוודאי נשרו מהעץ במהלך שנות הניסוי.

לעומת זאת, משקל האדמה בעציץ, לאחר שיובשה שוב - ירד ב 57 גרמים בלבד. מכאן הסיק ואן הלמונט כי כל משקל העץ הנוסף נוצר מהמים, החומר היחיד שהוא הוסיף לעץ במהלך שנות הניסוי.

עוד נקודה מעניינת לזכות איכות עבודתו של ואן הלמונט היא העובדה שהיא מתבססת על חוק שימור החומר - כלומר על העובדה שחומר לא יכול להיווצר מאליו ולא יכול להיעלם. זו נקודה מעניינת משום שאת חוק שימור החומר ניסח המדען הצרפתי אנטואן לבואזיה יותר מ 120 שנה מאוחר יותר. כלומר ואן הלמונט ממש הקדים את זמנו.

עצים מגז

כפי שנאמר בסרטון, היום אנחנו יודעים שוואן הלמונט טעה לגמרי במסקנות שהסיק מהניסוי. הוא לא העלה על דעתו שצמחים, כמו בעלי חיים, מקיימים מערכת של חילופי גזים עם האוויר. היום אנו יודעים כי הצמחים גם נושמים כמו בעלי חיים - כלומר צורכים מהאוויר חמצן, ופולטים פחמן דו-חמצני. אולם בנוסף לכך, בשעות האור, הם מבצעים בנוסף לנשימה תהליך הנקרא פוטוסינתזה (פוטו=אור, סינתזה=הרכבה, כלומר 'הרכבה באמצעות האור') ובו הם מייצרים סוכר (גלוקוז, C ₆H ₁₂O ₆) מפחמן דו חמצני (CO ₂) מהאוויר בשילוב עם המים (H ₂ O) שהם שואבים מהשורשים. התהליך הכימי הכולל בפוטוסינתזה מנוסח כך:

כלומר משש מולקולות מים ושש מולקולות פחמן דו חמצני, נוצרות בנוכחות אור מולקולה אחת של גלוקוז ושש מולקולות חמצן. הגלוקוז משמש את העצים גם להפקת אנרגיה באמצעות חימצונה בתהליך הנשימה וגם משמשת כאבן הבנייה המרכזית של העץ: העץ בנוי מ פולימר בשם תאית (צלולוז) שרשרת ענקית של מולקולות גלוקוז המחוברות זו לזו.

חשוב לציין שמשוואת תהליך הפוטוסינתזה הכתובה למעלה היא מאוד פשטנית, בפועל התהליך מורכב ביותר, וכולל עשרות תהליכים כימיים שונים. מה שחשוב לצורך חישוב מדויק של מקור מסת העץ הוא העובדה שבתהליך הפוטוסינתזה, אור השמש מצליח לבקע מולקולת מים ולשחרר את החמצן שבה לאוויר. כלומר החמצן המשתחרר בתהליך מקורו מהמים, והשריד היחיד שנשאר ממולקולת המים בתוך מולקולת הגלוקוז הם אטומי המימן (H), כל שאר האטומים מגיעים מהפחמן הדו-חמצני.

נוסחתה הכללית של התאית, שהיא רוב החומר המוצק בעצים היא:

- חדי העין אולי יבחינו שזה למעשה הרכב הגלוקוז פחות H ₂ O, כלומר פחות מולקולת מים שאכן נפלטת כאשר שתי מולקולות גלוקוז מתחברות ביצירת השרשרת המרכיבה את התאית. האות n בנוסחה מציינת שזו יחידה שחוזרת פעמים רבות.

חישוב המשקלים היחסיים של הפחמן (12), החמצן (16) והמימן (1) תוך התחשבות בעובדה שהפחמן והחמצן שבתאית העץ מגיעים מהגז פחמן דו-חמצני ואילו המימן מגיע מהמים, מוביל למסקנה כי עץ יבש ותאית מכילים 93.8 אחוז פחמן דו חמצני, ו- 6.2 אחוזי מים. כלומר רוב-רובה המסה של העצים נוצרו מהפחמן הדו חמצני שבאוויר! העץ 'נוצר מאוויר'!

עבודה המבוססת על חוק שימור החומר, כ-120 שנה לפני שהוא נוסח. ציור של ואן הלמונט | מקור: Science Photo Library

צדק היסטורי

אין זה הוגן כלל ללגלג על ואן הלמונט שפיספס עובדה זו. בתקופתו כלל לא התחילה המיקרוסקופיה האנטומית - כך שלא ידעו שלצמחים פתחי נשימה. את החמצן, שגם הוא חלק מתהליך הפוטוסינתזה - גילו פריסטלי ולבואזיה כ-130 שנים אחרי מותו של ואן הלמונט. תהליך הפוטוסינתזה עצמו, על פרטיו המרובים, התברר לחלוטין רק במחצית השנייה של המאה ה-20. כך שלוואן הלמונט לא היה סיכוי לפתור בתקופתו את התעלומה במלואה, והניסוי המדוקדק שביצע פשוט מעורר התפעלות.

כפי שנאמר בסוף הסרטון - יש אירוניה או צדק היסטורי בכל הסיפור: בנוסף למחקרי הצמחים והמתכות הנעלמות בחומצה, ואן הלמונט גם חקר גזים. למעשה הוא שהמציא את המונח 'גז' (ממילה היוונית כאוס - אי-סדר), והוא המדען הראשון בהיסטוריה שקבע שיש דבר כזה גז - ולא רק אוויר כמו שחשבו עד אז: הוא הצליח להראות כי בשריפה של עץ בכלי סגור - הכלי מתמלא בגז כבד שאיננו האוויר. הגז הוא פחמן דו-חמצני, שוואן הלמונט גילה אותו. וכאן האירוניה או הצדק: ואן הלמונט ביקש לגלות את החומר שממנו העצים נבנים, ובפועל, בלי שהוא עצמו מודע לכך, גילה את הגז פחמן דו חמצני, שהוא אכן החומר הבונה את העצים.

# data[].attributes.attachment_link.title
ממה בנויים העצים?

# data[].attributes.attachment_link.description
השאלה מה הוא מקור החומר שממנו העצים בונים את עצמם ("מה עצים אוכלים?") ריתקה מדענים והוגי דעות במשך אלפי שנים. התפיסה המקובלת מימי חכמי יוון העתיקה, הייתה שהעצים נוצרים מהאדמה. במאה ה-17 עשה מדען פלמי ניסוי חשוב בהיסטוריה של המדע, בניסיון לענות על השאלה, צפו בסרטון:

# data[].attributes.headline
עובדות על עצים

# data[].attributes.body
עובדות על עצים

# data[].attributes.attachment_link.description
Find out amazing tree facts: they clean our air, provide us with water, create jobs, and help to combat climate change. Learn more about the role of trees.