# data[].attributes.body
Premi Ícaro 1990: La primera pedra.

Premi Prudenci Bertrana de novel·la, 1993: L'instint.

Finalista del premi Laure Bataillon, 1993: Traducció francesa de L'instint.

Premi Crítica Serra d'Or de contes, 1998: La gran novel·la sobre Barcelona.

Premi Ciutat de Barcelona, 2007: Si menges una llimona sense fer ganyotes

Premi Lletra d'Or, 2007: Si menges una llimona sense fer ganyotes

IV Premi Setenil 2007:Si menges una llimona sense fer ganyotes

# data[].attributes.headline
Si menges una llimona sense fer ganyotes

# data[].attributes.subject
Si menges una llimona sense fer ganyotes

# data[].attributes.body
Actualment col·labora als programes Els matins de TV3, 8 al dia de 8tv i a La Vanguardia. Ha col·laborat a Catalunya Ràdio i a RAC1.

# data[].attributes.body
Els seus contes i novel·les han estat traduïts a set llengües, entre les quals l'alemany, l'anglès, el castellà, el francès, i el japonès.

# data[].attributes.body
Els reculls de contes Si menges una llimona sense fer ganyotes (2006) i La bicicleta estàtica (2010) es van situar durant setmanes al capdamunt de les llistes de més venuts.

# data[].attributes.body
Pàmies va estar visquent a  Gennevilliers, una zona amb forta població immigrant a la zona metropolitana de París, fins als onze anys. El retorn dels seus pares a Barcelona va fer que aprengués el català, que esdevindria la seva llengua literària. Entre el 1979 i el 1989 va treballar com a comptable, feina que va deixar per dedicar-se a l'escriptura tres anys després de la publicació del seu primer llibre, T'hauria de caure la cara de vergonya (1986).

# data[].attributes.body
Sergi Pàmies i López, més conegut com a Sergi Pàmies i Bertran o simplement Sergi Pàmies, és un narrador, articulista de La Vanguardia, traductor i crític de televisió català.