# data[].attributes.body
Noms:

Enllaç:
De quin grup de seminaris?
Imatge del grup

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu?

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament?

Cap a on s'orienten les seves finalitats?

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament?

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge

# data[].attributes.headline
Quines creis que són les funcions de...?

# data[].attributes.subject
Quines creis que són les funcions de...?

# data[].attributes.body
Consell escolar:

Direcció:

Equip docent:

Comissió de coordinació pedagògica:

Claustre:

# data[].attributes.headline
Després de la lectura del ROC, què ens aporta la normativa?

# data[].attributes.subject
Després de la lectura del ROC, què ens aporta la normativa?

# data[].attributes.body
Consell escolar:

Direcció:

Equip docent:

Comissió de coordinació pedagògica:

Claustre:

# data[].attributes.body
Noms: Aina Vallcaneras, Maribel Bernabeu, Maria Gost, Andreu Rigo

Enllaç: https://drive.google.com/drive/folders/1UCqXIt_5jcBKAxmjQb0jG2v_XIRIB3-g?usp=sharing

De quin grup de seminaris? 402

Imatge del grup:

# data[].attributes.body
Noms: Tomeu Crespí, Imanol Catrón, Toni Barceló, Yago Couce

Enllaç:https://drive.google.com/drive/folders/1dNhi8KQ9386JJIsU4uuzIbcX9LKuaiOJ?usp=sharing

De quin grup de seminaris? 401

Imatge del grup:

# data[].attributes.body
Noms: Isabel Frau Massanet, Margalida Nova Prieto, Júlia Ros Cifre, Aina Roig Serrano, Marina Urbano.

Enllaç:https://drive.google.com/drive/folders/19LMqkKN8VG7FDEVwqzfo9Q-Jyu_EOInz?usp=sharing

De quin grup de seminaris? 401

Imatge del grup:

# data[].attributes.body
Noms: Raquel Font, Maria Neus Llabrés, Marian Alemany, Sandra Redondo.

Enllaç: https://drive.google.com/drive/folders/14yTsAkVFkTOPIX2vL7Wr1V5JubB61WOp?usp=sharing

De quin grup de seminaris? 401

Imatge del grup:

# data[].attributes.body
Noms: Claudia Correa, Irene Herrada, Antonia Soto i Alba Rodrígez.

Enllaç: https://drive.google.com/drive/folders/1L0iB6Urx9crFFXZAKaSvERh2ZbyItEcv?usp=sharing

De quin grup de seminaris? 402

Imatge del grup:

# data[].attributes.body
Noms: Ramón Morell , Aina Bennasar, Victoria Iglesias, Xisca Genovat.

Enllaç: https://drive.google.com/drive/u/0/folders/1BECPJpPUfntjYt_mCj9-kkNIvyaspfRh

De quin grup de seminaris? 401

Imatge de grup

# data[].attributes.body
Noms: Elsa Oliver, Noa Sánchez, María Trias, Paula Cívico.

Enllaç: https://drive.google.com/drive/folders/1K9Dz1TX4ps-YJUd_waaT9qFWtF1ID96B?usp=sharing

De quin grup de seminaris? 402

Imatge de grup:

# data[].attributes.body
Noms: Alba López, Marina Ciriano, Bàrbara Buades, Arianna Asegurado i Jaume Torres

Enllaç: https://drive.google.com/drive/folders/1-0bjQP8Qfp4VV559X5q97Fpf0aB0F523

De quin grup de seminari? 402

Imatge de grup:

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu?
Cada centro educativo está organizado por una jerarquía, formada por; el equipo directivo, jefatura de estudios, claustro de profesores, personal docente, familias(AMPA) y personal no docente.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament?
Cada grupo de la jerarquía cumple unas funciones determinadas, pero a la vez se relacionan en sí, para cumplir los objetivos.
Las relaciones personales, se tienen que llevar a cabo tanto entre los integrantes del centro, como con las personas externas(padres).

Cap a on s'orienten les seves finalitats?
Las finalidades de los centros son; formar al alumno para que se pueda enfrentar a sus responsabilidades y obligaciones sin complicaciones en un futuro, además de impregnarlos de principios y valores para vivir en sociedad.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament?
Este tipo de funcionamiento, lo lidera un director autoritario, imponente, inspira miedo y desconfianza.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu?

De manera cooperativa amb funcions.

Format per: equip directiu (on el director/directora és el líder), docents, personal de neteja, consell escolar, secretaria, conserge…

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament?

Director/directora→ responsable i representant de l’escola.

Cap d’estudis→ encarregat d’una etapa educativa en concret.

Orientador/logopeda/psicóloga→ detecta i tracta amb més sensibilitat les dificultats dels alumnes i la seva salut mental.

ATE→ proporciona una ajuda a l’alumne de manera individual. I ajudant del tutor.

Tutors→ representant i responsable d’una classe.

Docents→ encarregats de transmetre els coneixements de cada assignatura i una sèrie de valors.

Alumnes→ funció protagonista i receptors de tots els coneixements i valors transmesos pels docents/tutors.

Personal de manteniment, personal del comedor i personal de neteja→ encarregats de la cura escolar.

Famílies→ encarregades de tenir una bona comunicació amb l’escola per obtenir una educació de qualitat.

Com pensam, sentim i actuam?

La funció principal de l’escola és crear un clima familiar on el director pren decisions pensant en el millor funcionament de l’escola.
A més, està focalitzada cap a la societat. Fins i tot els esdeveniments que sorgeixen a nivell mundial, també afecten a la institució escolar.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament?

Lideratge democràtic ja que el director abans de prendre les decisions consulta les opinions dels docents, dels alumnes, de les famílies…

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu?
L'organització d'un centre educatiu està composta per uns òrgans de govern (consell escolar, claustre de professors i equip directiu), de coordinació (equips de cicle, Comissió de coordinació pedagògica i altres comissions) i de participació (AMIPA, junta de delegats...)

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament?
Un centre educatiu pot funcionar com a sistema, empresa, organització complexa i multidimensional i com a comunitat.
Les relacions personals que permeten un bon funcionament del centre educatiu han de ser de bona qualitat, amb compromís, motivació, creixement personal i professional capaç de crear un clima positiu de feina ben organitzat i estructurat.

Com pensam, sentim i actuam?
Nosaltres pensam i sentim que l'escola actual hauria de millorar alguns trets de l'organització interna del centre per poder aconseguir un bon clima d'aprenentatge dintre i fora les aules.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament?
El tipus de lideratge que orienta aquest funcionament és l'organitzatiu ja que presenta una capacitat d'organització, distribució de tasques i dinamització.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu?

Trobaríem l'equip directiu format pel director, subdirector i caps d'estudis, aquests s'encarregarien d'organitzar i dirigir el centre i les persones que hi formen part, seguit d'ells trobaríem els coordinadors, que s'encarreguen d'organitzar el cicle del qual formen part i després mestres i professors, que també s'organitzen per cicles.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament?

El seu funcionament es basa en la impartició de diferents matèries relacionades amb el món laboral, la cultura i la societat.

La relació entre el professorat es cordial i per portar a terme treball en equip, ja que hi ha moltes vegades que s’ha de portar a terme feina en equip i una relació cordial i respectuosa cap a tot el claustre és necessària.

Com pensam, sentim i actuam?

Tenir en conte a tot moment a totes les persones que componen el centre, no només dins l’aula sinó mirant cap a l’exterior i a tot el que ens envolta, famílies…

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament?

És un tipus de lideratge conscient de tots els problemes que hi ha a l’escola i que actua al respecte. En tot moment ha de tenir en ment als nins i a la importància de com aprenen i de com es gestionen i ensenyen els seus mestres.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu?
El centre educatiu s'organitza en etapes, cicles, cursos i aules. Cada un dels diferents segments està dirigit per un equip directiu (director, subdirector, cap d'estudis) i un equip docent (tutor, docent especialitzat o cap de departament).

Els horaris depenen de cada centre que poden ser de jornada partida o jornada seguida.

Les famílies es poden implicar mitjançant l'Associació de mares i pares del Centre.

El centre educatiu pot contractar un serveis de menjador o activitats extraescolar en el propi centre.
Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament?
Cada equip (directiu, docent, de reforç, etc) actúa amb les pautes prèviament donades des del ministeri d'educació.
Les relacions personals són diferents segons la jerarquia i els rols que compleix cada persona. Aquestes poden anar variant segons el nivell de confiança i la teva vida educativa al centre.
Cap a on s'orienten les seves finalitats?
Les finalitats dels docents cap als alumnes és guiar-los i dirigir-los de la millor manera per obrir-se a la societat.
Els estudiants han de ser persones compatents i no deixar-se influenciar per ideologies, diferents corrents que pot haver en aquell moment, etc.
Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament?
Lideratge anti-autoritari però amb respecte.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu?

Aquest s’organitza amb l’ajuda de diferents grups de persones amb tasques diferents. Per una banda, trobam el director de l’escola, que és el que té més poder i qui controla el centre. Sota d’aquest trobam el cap d’estudis de cadascuna de les etapes educatives, llavors els professors, els quals són els que tenen més contacte amb els alumnes i per la qual cosa són els primers que s'adonen dels problemes en l’entorn.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament?

El funcionament d’un centre educatiu es basa en el treball d’un mestre que guia als seus alumnes i els transmet noves destreses de cada matèria per tal de millorar els seus coneixements amb el suport d’eines didàctiques.

Aquest funcionament és possible gràcies a les diferents reunions entre els diversos càrrecs d’una escola. Començam per la relació professorat-alumnat, on es veuen de primera mà quins són els problemes que sorgeixen a l’aula. Seguidament, trobam les reunions entre els caps d’estudis i els professors, on es parla dels alumnes que tenen més dificultats i s’exposen tots els inconvenients. Finalment, els caps d’estudis es reuneixen amb el director per trobar solucions als obstacles.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?

Les nostres finalitats s’orienten cap a aconseguir que els nins puguin manejar enfront de les dificultats i obstacles que es trobin al seu dia a dia, de tal manera que els afrontin sense problema.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament?

Per tal d'aconseguir un bon funcionament, cal que el lideratge no sigui autoritari, dit amb altres paraules, s’hauria de tenir en compte l’opinió de tots els treballadors i alumnes

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu?
L'equip directiu asigna els diferents mestres a cada classe i a partir del curriculum donat per l'Estat, els mestres decideixen les dinàmiques de classe i les avaluacions. Mitjançant diferents reunions, els mestres de cada classe posen en comú els resultats i les diferents evolucions dels alumnes de manera individual i col·lectiva.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament?
El funcionament es basa en la realització de reunions i posades en comú per veure els processos a seguir i les metodologies que afavoreixen a l'aprenentatge. Les relacions personals entre els docents es fonamenten en el respecte i la cooperació per dur a terme correctament la seva tasca docent.

Com pensam, sentim i actuam?
A l'escola és molt important l'exemple que donen els mestres: les relacions entre ells, amb els pares, amb els seus superiors...
El reflex de les nostres actituds en el comportament dels nins pot definir com actuaran i estableixeran relacions entre ells i amb la resta de la societat.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament?
El lideratge que orienta el funcionamient esta basat en l'aprenentatge del nins, la col·lectivitat i la repartición de tasques

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu?

L’organització de l’escola es pot dividir en diferents apartats segons els càrrecs que representen dins el centre. Tots ells faran millorar el funcionament d’aquest.

Per tal d’organitzar un centre educatiu és important ordenar i coordinar els elements que hi formen part. Això implica que hi hagi una activitat, és a dir, l’adequada ordenació dels diferents elements dins l’escola a través del canvi i el progrés. També és important que hi hagi una finalitat, ja que l’escola s’ha d’ordenar i organitzar perquè compleixi uns objectius mitjançant la coordinació i la disposició dels membres que influeixen en un centre.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament?

L’escola funciona gràcies a les persones que la formen. Cadascú compleix una funció determinada i és necessària la cooperació entre tots els implicats.

Dins el funcionament de l’escola podem trobar un equip directiu on s’inclou el director, el subdirector i el cap d’estudis. Encara que també existeixen altres càrrecs com secretaris, conserges, etc.

Un altre punt important és la comunicació entre les famílies i el centre educatiu, a més de la implicació dels pares en l’aprenentatge dels seus fills.

També s’ha de destacar la importància del fet de disposar dels recursos i materials necessaris per part de l’escola.

Com pensam, sentim i actuam?

L’escola té l’objectiu d’ensenyar als alumnes, aconseguint una educació per tots i totes. L’escola ha de sentir-se responsable dels valors que transmeten, ja que juga un paper fonamental en el desenvolupament personal dels alumnes.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament?

Perquè un centre educatiu funcioni correctament és important que practiqui un lideratge horitzontal, cooperatiu, que tengui en compte el punt de vista de tot l’equip docent. Les decisions es prenen de manera democràtica i el cap es un portaveu, un coordinador, no un dictador. El contrari d’aquest seria un lideratge autoritari.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

L’escola de gerencia científica: consisteix en la divisió del treball (llevat d’interrelació entre el personal) entre un grup de persones que planifiquen l’execució i altre grup que executa lo planificat.
Introdueix termes com: distribució de tasques, especialització, control, coordinació, jerarquització, etc.

L’escola de les relacions humanes: aquesta teoria critica l’anterior per l’excesiva divisió de tasques i per la falta d’interrelació entre els treballadors. Aquesta teoría proposa la dinàmica de grups, la supervisió democràtica i la motivació dels treballadors.

Les teories de la conducta:  Combinen les dues teories anteriors: es basen en la divisió de tasques però tenint en compte la dinàmica de grups i l’actitud dels treballadors donant prioritat a la motivació.

La teoria general de sistemes: consisteix en que tots els grups s’interrelacionen entre sí, creant fins i tot interdependència dels uns i els altres. L’objectiu és arribar a un mateix punt per vies distintes.

El manàgement contemporani: l’organització està principalment imfñuenciada per factors externs. Així tota organització ha de ser flexible i ha de tenir la capcitat d’adaptar-se a qualsevol situació ja que depèn de l’entorn.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

Els centres educatius poden funcionar com a sistema, com a empresa, com a organització complexa i multidimensional i com a comunitat:

L’escola com a sistema→ l’escola és un sistema format per agents educatius, normatives, documents del centre i materials didàctics. Aquests elements entren al sistema i amb projectes, decisions, dinàmiques, expectatives… es relacionen els uns amb els altres.

L’escola com a empresa→ es basa en que per aconseguir la capacitat del sistemes d’ensenyament hi ha que augmentar la competitivitat entre els centres educatius, és a dir, cada un d’ells ha de lluitar per tenir més prestigi i més alumnes.

L’escola com a organització complexa i multidimensional→ Com a organització, l'educació es materialitza en tres àmbits en els quals es desenvolupen totes les seves actuacions. El primer és l'àmbit formal, aquest és l’àmbit de l’educació que té caràcter intencional, planificat i regulat i es reflecteix en els documents de centre, que es planifica i es regula. El segon és l’àmbit no formal, on la intervenció educativa és intencional i planificada però es desenvolupa fora de l’àmbit de l’escolaritat. I el tercer és l’àmbit informal, on la intervenció educativa es produeix de forma no intencional i no planificada, en la interacció quotidiana ( com per exemple la lectura d’una novel·la, veure un programa de televisió…).

L’escola com a comunitat→ entén el centre educatiu com un entorn integrat per diversos col·lectius de persones que porten a terme una intensa i riquíssima interacció (alumnat, professorat, especialistes, famílies…).
Corrents en el tractament de l'escola com a comunitat: com a comunitat educativa personalista (LGE, 1970), com a comunitat escolar democràtica amb la participació de tots els col·lectius en la gestió (LODE, 1985), i actualment es dibuixa una nova tendència on l’escola s’obre a la societat i treballa amb aliances amb la comunitat.

Cap a on s'orienten les seves finalitats? Cultura escolar i orientacions

La cultura escolar es pot resumir en les normes quotidianes, valors i creences que impregnen el comportament, les tradicions i els rituals en el marc d’un centre educatiu. El seu propòsit és aconseguir que els membres adoptin conductes predictibles i un model d’actuació comú. La cultura és alhora un mecanisme per a poder treballar de forma eficient i un marc per resoldre problemes. Per a definir aquesta cultura podem utilitzar frases com “La manera com fem les coses per aquí”. La implantació d'una nova cultura depèn de la força de les persones que hi ha darrere del canvi i la força de la cultura preexistent.

Existeixen cinc estils de cultura organitzativa aplicables als centres escolars:

Orientada vers l'estructura. L'autoritat és clara però no és funcional. Es treballa molt les estructures, els òrgans de coordinació, els equips de treball, etc., però no es clarifiquen les responsabilitats d'execució.

Orientada vers els resultats. L'autoritat és clara i jerarquitzada. Es prioritza l'assoliment dels objectius per damunt dels processos que s'han de dur a terme per assolir-los.

Orientada vers les persones. L'autoritat és difusa i/o assembleària. Les estructures són febles i la presa de decisions difícil perquè no es prenen pels òrgans representatius, sinó pels integrants de cada col·lectiu.

Orientada vers la societat. Es preocupa per les necessitats d’aquesta, és forta i cohesionada. És integradora d’interessos, persones i resultats. L’autoritat, la gestió i la presa de decisions són compartides però les funcions estan ben delimitades.

Orientada vers el creixement. Com a professors i estudiants, famílies i personal no docent, membres de la comunitat, responsables polítics i investigadors, tots participem, cream i estem connectats en el marc de les nostres cultures educatives.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge

Lewin (1939)
Democràtic → el grup és el protagonista (participatiu)
Autoritari → el líder és el protagonista
Liberal → líder no participa

Drucker (1964)
Direcció per objectius → planificació per assolir els objectius marcats

Blake i Mouton (1964)
Orientat vers la relació
Orientat vers la tasca → procés

Hersey i Blanchard (1969)
Tipologia situacional → basat en les característiques
1a. Competència però no motivació: hi correspon l’estil ordenatiu
2a. Competència i motivació: hi correspon l’estil delegatiu
3a. Manca de competència però motivació positiva: hi correspon l’estil participatiu
4a. Manca de competència i manca de motivació: hi correspon l’estil comercial

Owens (1976)
Burocràtic → seguiment de les normes
Carismàtic → característiques personals del líder

Goleman i Boyatzis (2002)
ressonant → l'estudi i l'explotació de les emocions.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

La teoria que es veu reflexada al model A és la primera: la gerència científica, ja que l’organització la planifica únicament el director sense interrelacionar-se amb els mestres, mentre aquests s’encarreguen únicament de transmetre el contingut acadèmic.

Com a conseqüència d’això veim com les tensions entre alumnes i mestres augmenten sense que el director sigui informat ni tingui l’oportunitat de posar límits, entre altres problemes.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

L'escola és un sistema que està format per diferents agents educatius (alumnes, professors, especialistes, la família...). En el cas del vídeo "No sols ESO" els professors no tenen una bona comunicació ni organització tant dins com fora de l'aula i els alumnes tampoc donen de la seva part i tenen un mal comportament dins de classe.

A més, aquesta escola es basa en el fet que perquè els sistemes d'ensenyament tinguin eficàcia, s'ha d'augmentar la competència entre els centres educatius.

Cap a on s'orienten les seves finalitats? Cultura escolar i orientacions

La cultura escolar es pot resumir en les normes quotidianes, valors i creences que impregnen el comportament, les tradicions i els rituals en el marc d’un centre educatiu. En el cas del video podem apreciar com la cultura organitzativa del centre està orientada vers els resultats, ja que en aquest estil, l'autoritat és clara i jerarquitzada i es prioritza l'assoliment dels objectius per damunt dels processos que s'han de dur a terme per assolir-los, atès que es mostra que el director és la màxima autoritat i regeix la llei de que la fi justifica els mitjans.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge

El lideratge que es veu reflectit en el vídeo és autoritari (Lewin): el director dicta el que s'ha de fer i els objectius als quals vol arribar sense tenir en compte l'opinió dels altres docents, ni dels nins ni de les seves famílies. Hi ha dos o tres professors que donen la seva opinió, però mai se'ls té en compte. Sembla que el director maneja l'escola com si fos una empresa i només se centra a sobrepassar a les altres escoles, deixant a un costat les necessitats dels nins.

# data[].attributes.body
·Com s'organitza un centre educatiu?

L’organització escolar prové de teories organitzatives sorgides fora de l’escola:

- L'escola de gerencia científica: Taylor proposa la divisió del treball entre persones responsables de programar i els responsables de realitzar allò planificat. Tracta també l’especialització de les tasques.

- L'escola de les relacions humanes: sorgeix de les teories de gerència científica, la qual es critica el desmesurament de la repartició de tasques. Un dels seus màxims exponents és Elton Mayo.

- Les teories de la conducta: Les teories de la conducta suposen la síntesi de les dues teories anteriors. Maslow classifica les necessitats de la persona i en fa cinc parts en piràmide: a la base hi ha les necessitats fisiològiques i al vèrtex hi ha la necessitat d'autorealització.

- La teoria general de sistemes: Segons la teoria general de sistemes , les organitzacions s'entenen com a organismes vius, on tots els elements s'interrelacionen, es creen interdependències i que tenen com a una de les seves característiques més específiques la «equifinalitat» que Bertalanffy defineix com la capacitat d'arribar a un mateix estat per vies diverses.

- El management contemporani: El manàgement contemporani Bennis Drucker contempla la organització com a element constituent d'una altra de més àmplia amb la qual també existeix relació. L’organització ha de tenir en compte l'entorn, un entorn canviant i incert que requereix d'estructures flexibles i adaptables.

·Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament?

técnico-racional

Interpretatiu

sociocrític

Com a sistema:

- Estan formats per elements o components.

- Cada un dels seus elements té una funció i es relaciona amb els altres.

- Les relacions entre els components varien amb els temps.

- Els elements es relacionen i es coordinen realitzant noves funcions.

- Rebeni generen  informació de l'exterior.

S’han de tenir en compte aspectes com: la comunicació, la interrelació entre tots els recursos humans, materials i funcionals; la dominitat (capacitat d'adaptació als canvis),  la globalitat, l’autoregulació (capacitat de prendre decisions, corregir errors i autoavaluar-se) i l’optimització (feedback del seu procés de funcionament per tal d'aconseguir els objectius proposats).

Com a empresa: fonamenta que per a aconseguir «l’eficàcia» s’ha d’augmentar la competència entre els centres educatius i han de lluitar per a tenir més prestigi i, per tant, més alumnes. Per a Christian  Laval «l’eficàcia» no n’és sempre el resultat més evident.

Com a organització complexa i multidimensional:

L’educació es materialitza en tres àmbits (entorns o escenaris):

- L’àmbit formal (col·legis, instituts, universitats i altres institucions educatives a temps complet) de caràcter intencional, planificat i regulat.

- L’àmbit no formal (també intencional i planificat) es desenvolupa fora de l’àmbit de l’escolaritat (centres d’esplai, escoltisme, activitats extraescolars: música, idiomes, esports, etc.).

- La informal (no intencional i no planificada) constituït pel conjunt d'interaccions quotidianes entre tot el col·lectiu humà que integra l'organització (la lectura d’una novel·la, veure un programa de televisió, parlar amb els amics, participar en una tertúlia de cafè, etc.).

L’escola com a comunitat: entorn integrat per diversos col·lectius de persones que porten a terme una intensa i riquíssima interacció (alumnat, professorat, especialistes, famílies, personal no docent, entitats de l’entorn, suports externs, etc.). Tres corrent:

- Com a comunitat educativa personalista (LGE, 1970): insisteix en els valors de la persona i concep el centre com una comunitat educativa.

- Com a comunitat escolar democràtica amb la participació de tots els col·lectius en la gestió (LODE, 1985).

- Actualment, una nova tendència on l’escola s’obre a la societat i treballa amb aliances amb la comunitat. Molts de ciutadans assumeixen rols educatius i treballen al costat dels que tenen un estatus docent (professors qualificats).

·Com pensam, sentim i actuam?

El propòsit d’una cultura escolar és aconseguir que els membres adoptin conductes predictibles i un model d’actuació comú. Cada membre del grup té la responsabilitat de complir amb el seu paper, la qual cosa provoca la supervivència del grup. Per tant, la cultura és la programació col·lectiva de la nostra intervenció, que distingeix els membres d’una organització d’una altra. Si la gent es mou individualment, s’acabarà adaptant a la cultura de la resta, però, en canvi, si es mouen en grup, promouran la seva pròpia cultura.

El clima del centre reflecteix com els membres de la comunitat escolar viuen al centre, incloent-hi relacions interpersonals, professors i personal no docent, i aspectes organitzatius. Inclou factors que serveixen de condicions per a l'aprenentatge i que donen suport a la seguretat, la connexió i el suport físic i emocional, i al compromís. Un clima de centre positiu reflecteix una atenció a la seguretat social i física; suport que permet que els estudiants i el personal adquireixin estàndards de comportament i alt nivell acadèmic; i l'estímul i el manteniment de relacions respectuoses, de confiança i de cura a tota la comunitat escolar. Un clima de centre positiu pot facilitar una cultura escolar de creixement i serà molt difícil que es produeixi una cultura organitzativa de creixement sense un bon clima de centre.

Orientada vers l'estructura.

L'autoritat és clara però no és funcional. Es treballa molt les estructures, els òrgans de coordinació, els equips de treball, etc., però no es clarifiquen les responsabilitats d'execució. Sovint l'excessiu esment en les estructures pot fer perdre de vista els objectius (els alumnes) (Deal i Kennedy, 1982).

Orientada vers els resultats.

On l'autoritat és clara i jerarquitzada. Es prioritza l'assoliment dels objectius per damunt dels processos que s'han de dur a terme per assolir-los. El director (o l'equip directiu) és el motor i la resta d'integrants participen en els processos, però no en la reflexió ni en la presa de decisions per a programar la cultura del centre (Deal i Kennedy, 1982).

Orientada vers les persones.

L'autoritat és difusa i/o assembleària. Les estructures són febles i la presa de decisions difícil perquè no es prenen pels òrgans representatius, sinó pels integrants de cada col·lectiu. Les funcions i les responsabilitats no estan ben delimitades. Fàcilment es plantegen conflictes (Deal i Kennedy, 1982).

Orientada vers la societat.

Es preocupa per les necessitats d’aquesta, és forta i cohesionada. És integradora d’interessos, persones i resultats. L’autoritat, la gestió i la presa de decisions són compartides però les funcions estan ben delimitades. Existeixen estructures de participació i coordinació. En pot ser una referència un centre escolar constituït com a cooperativa (Deal i Kennedy, 1982).

Orientada vers el creixement

Drago-Severson i Blum-De Stefano (2018) descriuen la cultura orientada al creixement en el marc de contextos de confiança. Com a professors i estudiants, famílies i personal no docent, membres de la comunitat, responsables polítics i investigadors, tots participam (de manera pública i de manera privada), cream i estem connectats en el marc de les nostres cultures educatives.

·Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament?

Lewin

-Estils democràtics o participatiu

-autoritari

-liberal

Drucker

-La direcció per objectius

-planificación sistemática

Blake i Mouton

-Distingueix entre lideratge orientat vers la relació (OR)

-lideratge orientat vers la tasca  (OT)

Hersei i Blanchard

-Tipologia situacional

-La competència: saber fer una cosa

-La motivació:voler fer-la

Owens

-Estil burocràtic

-Estil carismàtic

Goleman i Boyatzis

-Lideratge ressonant

·Lideratge distribuÏt

·Lideratge pedagògic

# data[].attributes.body
Quines creis que són les funcions de...?

Consell escolar: organització formada per diferents persones del centre, com poden ser director, cap d’estudis, familiars, personal no docent i personal docent vari. La seva funció es basa en prendre decisions importants per al centre educatiu com podria ser la gestió econòmica o la gestió educativa.

Direcció: s'encarrega una persona en concret, que es denomina director/a de l’entitat educativa. La seva funció és gestionar i coordinar les activitats del centre.

Equip docent: Conjunt de mestres que s’encarreguen de dur a terme l’aprenentatge dels alumnes i a detectar qualsevol problema que pugui sorgir. Han de saber solucionar problemes i saber incorporar a la família a l’etapa d’aprenentatge dels alumnes.

Comissió de coordinació pedagògica: És un grup de persones que s’encarrega del bon funcionament de l'aula i de controlar el procés d’aprenentatge per tal de millorar-lo. A més a més, també estudia i coordina el funcionament de l’equip docent.

Claustre: està format per el conjunt de persones docents del centre i tenen la funció de coordinar i decidir sobre les actuacions que es porten a terme en el centre educatiu.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu?

Teories de gerència científica: Taylor proposa la divisió del treball entreles persones que planifiquen el treball i les que ho duen a terme. La responsabilitat dels primers és obtenir el major rendiment dels segons. Tracta també de l'especialització de les tasques “el treballador guanya temps i destreses si tots els dies fa el mateix”. The Principles of Scientific Management (Taylor, 1911). Weber (1921) incideix en la importància de la planificació i de la formació del treballador. (apareix a “NO SOLO ESO”)

Com a reacció d’aquesta teoria sorgeix L’escola de les relacions humanes. Aquesta critica l'excessiva divisió de tasques o el fet que planteja l'interès econòmic com a únic incentiu del treballador. Aquesta escola suposa l'antítesi de les teories de l'escola de gerència científica ja que aposta per la dinàmica de grups, la supervisió democràtica o la motivació dels treballadors com a elements clau per al bon funcionament de l'organització. Un dels seus màxims exponents és Elton Mayo. Opina que la participació afavoreix el clima de treball i motiva els obrers.

La teoria general de la conducta: (Barnard, Simon i Maslow) suposen la síntesi de les dues teories anteriors. Les ciències de la conducta (psicologia, sociologia...) poden tenir les claus per a la comprensió i interpretació del funcionament de les organitzacions. Apareixen conceptes com rol, grup de referència, lideratge, mediació. Prioritat a la motivació. Maslow classifica les necessitats de la persona i en fa cinc parts en piràmide: a la base hi ha les necessitats fisiològiques i al vèrtex hi ha la necessitat d'autorealització. A partir d'aquesta teoria, McGregor (1960) distingeix 3 nivells i grups de necessitats: necessitats fisiològiques i de seguretat, necessitats socials i necessitats d'autorealització i afirma que en les organitzacions (s'aplica en principi al món del treball) s'ha de tendir a cobrir no únicament les necessitats de primer nivell dels treballadors sinó també les dels nivells superiors que els condueixin a l'autorealització. (Parteix d ‘un ordre però intenta combinar també les relacions humanes.)

La teoria general de sistemes (Bertalanffy): Les organitzacions s'entenen com a organismes vius, sistemes on tots els elements s'interrelacionen, es creen interdependències i que tenen com a una de les seves característiques més específiques la “equifinalitat” que Bertalanffy defineix com la capacitat d'arribar a un mateix estat per vies diverses. En aquest sentit cal fer esment a aspectes com l'ambient, la interrelació, la cohesió, la gestió i la comunicació de la informació, l'autoregulació...

El manàgement contemporani (Drucker, Bennis): contempla la organització com a element constituent d'una altra de més àmplia amb la qual també existeix relació. En aquest sentit, tota organització es troba influenciada per factors externs, per altres organitzacions de les quals formen part. Així doncs, qualsevol organització ha de tenir en compte l'entorn, un entorn canviant i incert que requereix d'estructures flexibles i adaptables. En aquest sentit hem de destacar les idees de Warren Bennis en el sentit que a l'empresa s'ha de donar importància a l'individu, a l'entorn, prestar atenció al grup i que cal fomentar la cooperació , la responsabilitat compartida, la confiança i la descentralització. Aquesta teoria planteja idees com innovació, eficàcia, eficiència, capacitat d'adaptació, planificació, estratègia, projecte d'empresa... Es tracta, doncs, de trobar l'equilibri entre els plantejaments eficacistes-eficientistes i els humanisticoparticipatius.

L'autor més destacat és Peter Drucker. Drucker (1954, 1981, 2000) posa èmfasi en la importància del lideratge en tota organització així com en el fet que una organització (ell es refereix a empreses) ha de ser útil a la societat. Algunes cites d'aquest autor palesen clarament alguns dels aspectes més interessants de les seves teories.

(Idea de que les escoles viuen en entorns canviants i s'ha d’adaptar a n’aquests canvis: estructura flexible, s’ha de fomentar la confiança. Es té més en compte els elements externs)

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament?

L’escola és un sistema que està format per distints agents educatius (alumnat, professorat, especialistes, mares i pares, etc), però també per altres elements com les normatives, els documents de centre i els materials didàctics entre d’altres. Tots aquests elements entren al sistema (inputs) i es relacionen els uns amb els altres tot generant projectes, decisions, dinàmiques, expectatives, etc. Finalment el propi sistema, a partir de les seves interaccions, genera sortides (outputs) o productes finals com és ara els objectius assolits o no assolits, els resultats d’aprenentatge, noves expectatives, èxits o frustracions, etc

Paradigmes: tècnico-racional, interpretatiu i sociocrític.

Tècnico-racional: estructures marcades, normatives. (Apareix a “No solo Eso”)

Interpretatiu: introdueix el context relacional, creixement de les persones, el context social, es centra amb el component humà. Es focalitza més cap a les escoles del model B

Sociocritic: Enfocat al component humà però centrat als conflictes interns. Guerres internes (Vist a l’escola “No solo ESO”). Lluites de poder.

Posicionament:

-Com a organització: S'entén per sistema un conjunt d'elements (inputs) cohesionats per una estructura i en un procés d'interacció entre aquests, que produeix uns resultats (outputs) i integrat a la vegada dins un suprasistema o ambient. Es fonamenta en la teoria general de Sistemes de Bertalanfi. Entén l’escola com un sistema on tots els elements que la integren estan relacionats, de tal manera que els canvis en un element afecten a la resta del sistema i s’autoregula de manera entròpica (autopoiesis). Els sistemes presenten les característiques següents: a) Estan formats per elements. b) Cada un dels seus elements té una funció i es relaciona amb els altres. c) Les relacions entre els elements varien amb els temps. d) Quan diversos elements es relacionen i es coordinen realitzen noves funcions. e) Reben informació de l'exterior, però també en generen.

-Com a sistema: introdueix la importància de la comunicació, del diàleg, de compartir…

-Com a empresa: ordre, normativa, molts de controls, avaluacions amb indicadors que tal vegada no són els més adequats per una estructura educativa i una sèrie de variables que realment no valoren la qualitat de l’educació. Escola No solo ESO, de tipus A.

L’escola com a empresa es fonamenta en que per a aconseguir «l’eficàcia» dels sistemes d’ensenyament s’ha d’augmentar la competència entre els centres educatius i cada un d’ells ha de lluitar per a tenir més prestigi i en conseqüència més alumnes.

-Com a comunitat: van amb el model d’escola B. És més democràtic, ideal d’escola cap a l’exterior, creació d’espais de trobada, coordinació entre els diferents agents que funcionen, actituds professionals, empàtiques, de cooperació. Intenta crear la idea de comunitats d’aprenentatge. Models d’escola B.

L’escola com a comunitat entén el centre educatiu com un entorn integrat per diversos col·lectius de persones que porten a terme una intensa i riquíssima interacció (alumnat, professorat, especialistes, famílies, personal no docent, entitats de l’entorn, suports externs, etc.). Els centres educatius com a comunitat, fomenten la participació de l’alumnat i les famílies a partir de debats o tutories per tal de que tinguin veu dins l’escola. Els òrgans de participació anomenats generalment grups de treball o equips de feina seran els que s’encarregaran de que tots els agents de la comunitat educativa tinguin un lloc i una relació.

-Com a cultura: valors. Tipo B. El més important és el rendiment, els resultats.

-Com a organització complexa: Com a organització, l'educació es materialitza en tres àmbits (entorns o escenaris) en els quals es desenvolupen totes les seves actuacions:

1. L’àmbit formal inclou “el sistema de col·legis, instituts, universitats i altres institucions educatives que suposen un continu d’educació a temps complet per a nins i joves...”; és doncs l’àmbit de l’educació que té caràcter intencional, planificat i regulat. Aquest àmbit implica: una estructura, un repartiment de rols, un sistema de coordinació i comunicació, una línia d'autoritat, una interacció amb l'entorn, uns instruments, tècniques i operacions dirigits vers uns determinats fins. És l'àmbit que es reflecteix en els documents de centre, que es planifica i es regula (el consell escolar, el claustre, l'associació de pares, els equips de cicle...).

2. La intervenció educativa a l’àmbit no formal també és intencional i planificada però es desenvolupa fora de l’àmbit de l’escolaritat (centres d’esplai, escoltisme, activitats extraescolars: música, idiomes, esports, etc.).

3. La intervenció educativa informal és aquella que es produeix de forma no intencional i no planificada, en la interacció quotidiana com per exemple lleguir una novel·la. L'àmbit informal és el constituït pel conjunt d'interaccions entre tot el col·lectiu humà que integra l'organització, al marge de tota normativa i de tota estructura. És un àmbit ric i intens en el qual s'aprofiten situacions esporàdiques, no planificades en el temps ni en l'espai, però molt importants i que cal no deixar de banda. A l’escola, constantment hi ha comunicació. Tanmateix, i tot i que l'àmbit informal no s'ha de deixar de banda, tampoc no és convenient fer-lo l'únic. S'ha de saber combinar i aprofitar les diferents situacions i entorns comunicatius. Depenent del lloc, del moment i de l'entorn, una comunicació informal entre un mestre i un pare pot no ser adequada.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?

El centre educatiu ha de tenir una estructura organitzativa que garanteixi que tots els sectors que integren la comunitat educativa tinguin espais de participació, de debat i coordinació. El propòsit d'una cultura escolar és aconseguir que els membres adoptin conductes predictibles i un model d’actuació comú. Perquè els centres educatius siguin efectius, el professorat ha d’entendre i compartir la cultura organitzativa en la que treballa i si cal ha de participar en la seva modificació per tal de millorar-la.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge capitol 4 punt 2

Cal associar el lideratge a la coordinació de persones i de projectes, a creació d'equips, a cohesió social, a cultura de gestió i d'avaluació, a promoció del canvi i innovació, etc.

El lideratge requereix una sèrie de capacitats: Capacitat de projecte i de visió de futur Convicció i vivència Capacitat de comunicació Capacitat de creació de situacions favorables al projecte Capacitat de promoció de la innovació i del canvi Especial sensibilitat i competència en la gestió de recursos humans

El lideratge s’ha de basar en: La voluntat lliure per part del líder (ningú no ho pot ser en contra de la seva voluntat) La capacitat (ningú no ho pot ser si no serveix). L’acceptació del líder com a tal per part dels altres (ningú no ho pot ser si els altres no el reconeixen com a líder).

Lewin (1939) Identificà els estils democràtic o participatiu, autoritari i liberal. El democràtic o participatiu implica un protagonisme considerable del grup, l’autoritari suposa un protagonisme exclusiu del líder i el lkiberal es caracteritza per l’absència d’intervenció per part del líder.

Drucker (1964) Definí la direcció per objectius com l’estil que, mitjançant una planificació sistemàtica, subordina tota la seva actuació a l’assoliment d’aquells.

Blake i Mouton (1964) Distingiren entre el lideratge orientat vers la relació (OR), és a dir, vers les persones i el lideratge orientat vers la tasca (OT), és a dir, vers el treball i la seva organització.

Hersey i Blanchard (1969) Elaboraren una tipologia situacional, basada en les característiques dels grups humans liderats, de tal manera que en cada situació hi correspon un estil de lideratge concret. Aquestes característiques dels grups són dues: a) La competència: saber fer una cosa b) La motivació: voler fer-la D'aquestes dues característiques se'n poden derivar quatre situacions diferents que exigeixen quatre estils diferents de lideratge: 1a. Competència però no motivació: hi correspon l’estil ordenatiu 2a. Competència i motivació: hi correspon l’estil delegatiu 3a. Manca de competència però motivació positiva: hi correspon l’estil participatiu 4a. Manca de competència i manca de motivació: hi correspon l’estil comercial. Owens (1976) Completà aquesta tipologia amb l’estil burocràtic, marcat pel seguiment de les normes, i l’estil carismàtic, definit per les característiques personals del líder.

Goleman i Boyatzis (2002) Identifiquen el lideratge ressonant, fonamentat en l'estudi i l'explotació de les emocions com a factor de motivació i potenciació dels altres.

# data[].attributes.body
Quines creis que són les funcions de…?

Consell escolar: la seva funció és aconsellar i intentar millorar les condicions de l’escola (com per exemple: millores en el pati, organització de l’aula).

Direcció: s’encarrega de la organització de l’escola i de resoldre els problemes que poden sorgir. A més, és el representant principal de l’escola.

Equip docent: és l’encarregat de tenir el contacte més proper amb els alumnes, transmetre el contingut acadèmic i de comunicar al director/directora les dificultats que poden anar sorgint als alumnes.

Comissió de coordinació pedagògica: s’encarrega de detectar les dificultats dels alumnes de manera més personal i més propera i de la seva salut mental.

Claustre: la seva funció és posar en comú tots els punts de vista de tot el personal de l’escola i de detectar millores de forma més general en aquesta.

# data[].attributes.body
Quines creis que són les funcions de…?

Consell escolar: recopilar les peticions i queixes de totes les persones que formen part de la comunitat escolar, per tal de garantir el seu bon funcionament.

Direcció: garantir el bon funcionament del centre, prendre decisions rellevants per al desenvolupament educatiu del seu alumnat i crear un sentiment de cohesió positiu entre les diferents parts de la comunitat educativa.

Equip docent: s’encarrega del treball dins l’aula i acompanyar i guiar a l’alumnat cap a un procés educatiu adequat i adaptat a l’alumnat tenint en compte les individualitats d’aquest.

Comissió de coordinació pedagògica: es un grup de persones que coordina l’activitat educativa del centre, estudiant les metodologies pedagògiques més adients per a l’alumnat del centre.

Claustre: conjunt de persones (principalment docents) que s’agrupen en determinades ocasions amb l'objectiu de prendre decisions a nivell general d’un centre.

# data[].attributes.body
Consell escolar: Organització formada per diferents institucions que regulen les gestions econòmiques, educatives del centre.

Direcció: dirigir el funcionament del centre per que sigui un equip funcional, garantir el bon funcionament del centre.

Equip docent: conjunt de professors d’una mateixa matèria que pacten el que es donarà per coordinar l’ensenyament i que no estiguin les classes descompensades

Comissió de coordinació pedagògica: conjunt de psicòlegs o equip de suport per ajudar als docents i alumnes per millorar la situació escolar.

Claustre: reunió de tots els docents, equip directiu i fan uns anàlisi del que està funcionant correctament, el que necessita un canvi i totes les millores possibles.

# data[].attributes.body
Consell escolar: El seu funcionament és organitzar i tractar temes del centre, gestions econòmiques... en els quals hi pot haver tant docents, equip directiu, familiars, personal no docent...

Direcció: Grup de persones les quals s'encarreguen de que el funcionament del centre sigui l'adequat.

Equip docent: Conjunt de persones que s'encarreguen d'educar i ensenyar als alumnes.

Comissió de coordinació pedagògica:  La seva finalitat és la de coordinar les institucions, entitats públiques o privades...

Claustre: Les finalitats que tenen els claustres són que es fan reunions per parlar i resoldre els dubtes o problemes de dins el centre.

# data[].attributes.body
Consell escolar: el consell escolar és l'òrgan de participació dels diferents sectors dins el centre educatiu. La funció principal d’aquest és avaluar, debatre, prendre decisions, etc. sobre els temes i les propostes per part del director del centre. Hi participen tant la direcció com els professors, alumnes, famílies, etc.

Direcció: la direcció de l’escola està formada per l’equip directiu i s’encarrega de controlar, gestionar i organitzar tot el que succeeix al centre. Coordina tots els càrrecs per garantir el millor funcionament de l’escola. Totes les decisions que es prenen passen per l’equip directiu.

Equip docent: és l’equip format per mestres i professors que s’encarrega d’acompanyar els estudiants en el desenvolupament de les seves capacitats, promoure el treball en equip i facilitar la comunicació amb les famílies.

Comissió de coordinació pedagògica: La comissió de coordinació pedagògica assumeix les funcions de coordinació de les accions necessàries per a l’aplicació de l’avaluació de diagnòstic, com per exemple planificar l’execució de l’avaluació en els termes establerts, col·laborar amb el personal extern del centre, supervisar, informar els diferents òrgans del centre i els membres del Consell Escolar, aportar reflexions i línies de treball que s’hauran d’incorporar a la programació general anual i coordinar els processos d’avaluació interna i externa, i dissenyar itineraris de millora contínua del centre.

Claustre: Consisteixen en les reunions que tenen en conjunt l'equip docent i l’equip directiu, després de l’horari escolar. En elles, es tracten les possibles problemàtiques que sorgesquin i es cerquen solucions de manera més o menys democràtica segons l’organització i posicionament del centre. L’ideal seria que el director tengui en compte l’opinió de la resta del professorat.

# data[].attributes.body
Consell escolar: el Consell Escolar dels centres és l'òrgan col·legiat de participació dels diferents sectors de la comunitat educativa en el funcionament i govern del centre. El règim jurídic dels consells escolars serà l'establert en el present Reglament i la seva normativa de desenvolupament.

Direcció: les funcions de direcció s’exerceixen en el marc de l’ordenament jurídic vigent, del projecte educatiu del centre i del projecte de direcció. Són qui representen, dirigeixen, lideren pedagògicament i organitzen i gestionen el centre.

Equip docent: la seva funció és l’ensenyament tant de l’educació infantil com l’educació primària, per part de l’equip docent o equip de cicle.

Comissió de coordinació pedagògica: és l’òrgan responsable de coordinar els assumptes que estan relacionats amb les actuacions pedagògiques, programes educatius i la seva avaluació.

Claustre: el Claustre del professorat és l'òrgan propi de participació del professorat en el govern del centre, i té la responsabilitat de planificar, coordinar, informar i, si escau, decidir sobre tots els aspectes educatius i acadèmics del centre. El Claustre serà presidit per la persona titular de la direcció del centre i estarà integrat per la totalitat del professorat que presti serveis docents al centre.

# data[].attributes.body
Quines creis que són les funcions de…?

Consell escolar: per el nom pens que els alumnes hi deuen participar (les classes deuen escollir un representant com per exemple el delegat) i exposen les seves queixes o propostes de millora a un docent o al cap d’estudis.

Direcció: la direcció s’encarrega de dirigir el centre en les activitats que s’han de desenvolupar al llarg del curs escolar. A més, té la funció de guiar al professorat en les seves tasques i obligacions.

Equip docent: És el conjunt de mestres que hi ha al centre escolar. Són els encarregats de guiar els alumnes i tenir més contacte amb ells. També, són els que han de comunicar a l’equip directiu si hi ha algun problema.

Comissió de coordinació pedagògica: jo crec que és el conjunt de psicòlegs, orientadors o docents de suport que s’encarreguen de ajudar a les persones amb necessitats especials i orientar als alumnes per escollir el millor per el seu futur acadèmic.

Claustre: reunió on s'ajunten tots els professors i l'equip directiu per tal discutir temes sobre l’organització del centre i posar en comú idees per tal de millorar aquesta.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

Segons l’escola de gerència científica, els màxims exponents són Taylor i Weber. Taylor diu que s’ha d’organitzar amb aquelles persones que són responsables de dur a terme i respondre el que fan els altres. I Weber troba important la formació del personal i l’organització.

Després, segons l’escola de les relacions humanes, el màxim exponent és Elton Mayo, que diu que no troba molt útil dividir les tasques per a cada persona, sinó que troba més còmode i fàcil fer-ho en grup amb participació dels altres.

Per altra banda, les teories de la conducta és una sinopsi dels dos anteriors, ja que hi ha grups de referència, lideratge, rols.

Segons la teoria general de sistemes, el màxim és Bertalanffy, hi ha d’haver molta cohesió entre ells, autoregulació i gestió.

Finalment, el management contemporani dels quals els màxims exponents són Drucker i Bennis, troben que l’organització depèn d’altres factors externs, per això, s’ha de tenir en compte l’entorn, l’individu, que hi hagi cooperació, confiança, innovació, planificació, entre altres. L’autor que destaca més és Drucker, i dona molta importància al lideratge.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

El funcionament d’una escola es pot entendre des de diverses perspectives:

com a sistema: s'entén l’escola com un sistema organitzat pels diferents càrrecs que la componen, juntament amb les seves normes i materials didàctics (inputs) que originaran sortides i l'assoliment d’objectius (outputs). Aquests depèn de 6 aspectes claus: la interrelació entre tots els recursos humans, materials i funcionals; la globalitat del centre,  l’aula no és la unitat bàsica de l'educació formal ni cap professor pot actuar de manera aïllada; la comunicación; la dinamicidad, que s'entén com la capacitat d'adaptació; l’autoregulació i l’optimització, que es basa en el feedback.

com a empresa:  en aquesta percepció es veu l’escola com una mena d’empresa que el que pretén aconseguir és l’eficàcia a partir de l’augment de la competitivitat pel prestigi entre els centres. Tot i que per a Laval (2005) «l’eficàcia» no n’és sempre el resultat més evident de les polítiques de l’escola com a empresa, sinó que també haurien de tenir en compte altres aspectes com poden ser la rendibilitat o el marketing.

com a organització complexa i multiracional: aquest determina que l’educació presenta 3 escenaris o entorns: en primer lloc trobam l’àmbit  formal, compost per les diferents institucions educatives les quals tenen un caràcter regulat, planificat i internacional; l’àmbit no formal, també és intencional i planificada però es desenvolupa fora de l’àmbit de l’escolaritat; i l’àmbit informal, es produeix de forma no intencionada i fora dels àmbits escolars.

com a comunitat: s'entén l’escola com una comunitat on conviuen diversos col·lectius que interactuen entre ells. Les 3 corrents que predominen són: l’escola com a comunitat educativa personalista, com a comunitat escolar democràtica amb la participació de tots els col·lectius en la gestió i escola que s’obren a la societat i treballa amb aliances amb la comunitat. En aquest tipus d’escoles és molt important la cooperació de tots els integrants d’aquesta, des dels alumnes fins a les famílies, per la qual cosa s’organitzen “grups de treball” on es junten els càrrecs superiors amb els inferiors per tal d’arreglar els problemes del centre.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions

Aixó vendria a ser el concepte de cultura organitzativa. La cultura de centre es descriu com les normes quotidianes, valors i creences que impregnen el comportament, les tradicions i els rituals en el marc d’un centre educatiu. És com aprenem a sobreviure, una generació que passa el que ha après a la següent. El propòsit d’una cultura escolar és aconseguir que els membres adoptin conductes predictibles i un model d’actuació comú.

Es poden establir cinc estils de cultura organitzativa aplicables als centres escolars: orientada vers l’estructura, orientada vers els resultats, orientada vers les persones, orientada vers la societat, orientada vers el creixement. És molt important la confiança, seguretat i respecte.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge

Lewin: fa una classificació dels lideratges, el lideratge pot ser participatiu (que fomenti sa participació), autoritari o liberal (que cada un fa el seu camí i si hi ha problemes ja se solucionaran).

Druken: els lideratges se mouen en consecució de l’aconseguiment d’uns resultats.

Blake i Mouton: lideratge cap a la tasca o cap a ses persones, les relacions humanes.

Hersey i Blanchard: s’ha de tenir en compte sa motivació, sa competència i s’adaptabilitat.

Owens: lideratge carismàtic (és un referent, una persona amb reconeixement i amb cura de les relacions) o lideratge burocràtic (marcat pel seguiment de les normes).

Goleman: lideratge ressonant, se centra molt amb les persones.

Lideratge distribuit: sa idea de sa gestió està compartida, sa democratitza es lideratge, hi ha impulsors de canvi, idees que millorin el rendiment, els objectius, hi ha un treball en xarxa, sa visió de la direcció es d’acompanyament.

# data[].attributes.body
Després de la lectura del ROC, què ens aporta la normativa?

Consell escolar:

El Consell Escolar dels centres docents públics que imparteixen ensenyaments d’educació infantil i primària estarà compost pels següents membres:

-La persona que exerceixi la direcció del centre docent, que el presidirà.

-La persona que exerceixi la prefectura d'estudis.

-Docents elegits pel claustre.

-Representants dels pares, les mares o els tutors legals dels alumnes.

-Un representant del personal d’administració i serveis.

ETC.

Les seves funcions són:

1. Aprovar i avaluar el projecte educatiu, la programació general anual, el projecte lingüístic, el projecte de gestió, les normes d'organització, funcionament i convivència del centre, i altres projectes que en el seu moment determini la Conselleria d'Educació i Formació Professional.

2. Aprovar el pressupost del centre, així com supervisar la seva execució i aprovar-ne la liquidació.

3. Participar en la selecció de la persona que exerceixi la direcció del centre

4. Proposar, si escau, la revocació del nomenament de la persona titular de la direcció, per majoria de dos terços del total de membres que conformen el Consell Escolar.

5. Proposar mesures i iniciatives que afavoreixin els estils de vida saludable, la convivència en el centre, la igualtat efectiva entre dones i homes, la no discriminació, la prevenció de l'assetjament escolar de la violència de gènere i la resolució pacífica de conflictes en tots els àmbits de la vida personal, familiar i social..

6. Promoure progressivament la conservació i renovació de les instal·lacions i equip escolar per a la millora de la qualitat i la sostenibilitat.

7. Fixar les directrius per a la col·laboració amb les administracions locals, amb altres centres docents, o amb entitats i organismes públics o privats.

8. Analitzar i valorar el funcionament general del centre, l’eficàcia en la utilització dels recursos, l'evolució dels resultats acadèmics i els de les avaluacions internes i externes en què participi el centre.

Direcció: L’equip directiu és l’òrgan executiu de govern dels centres públics, estarà integrat pel director, el cap d'estudis i caps d’estudis adjunts, el secretari, els òrgans unipersonals de coordinació que es determinin en el projecte de direcció i tots els que estableixin les administracions educatives. El director o directora del centre públic és responsable de l’organització, el funcionament i l’administració del centre, n’exerceix també la direcció pedagògica i és el cap de tot el personal del centre. Ha de conjugar la gestió administrativa, la gestió de recursos i el lideratge, et.

Les seves funcions són:

1. Orientar, dirigir i supervisar les activitats i serveis del centre i l’aplicació de la programació general anual cap a la consecució dels objectius establerts en el projecte educatiu.

2. Garantir el compliment de les lleis i altres disposicions vigents.

3. Exercir la direcció de tot el personal adscrit al centre.

Equip docent:

Equip docent de cicle: Format per  personal docent els quals perntanyen a un grup de cicle de primària o infantil. S’encarregarà d’organitzar i desenvolupar els ensenyaments que es duguin a terme en el seu cicle, elaborar la proposta pedagògica i coordinar les programacions docents seguint les directrius de la comissió de coordinació pedagògica i tendran la supervisió del cap d’estudis o el coordinador de cicle, a més amés, també elegiran els materials curriculars i proposar activitats de formació que promoguin la cooperació i la actualització didàctica.

Equip docent de nivell: Apareixeran en l’educació secundària i estaran formats pels professors que donin classe a un mateix curs per tal de coordinar les programacions docents i afavorir el

treball col·laboratiu entre el professorat. El nombre de professors serà el més reduit possible per tal de treballar per tal de tenir un agrupament de matèries. Cada equip de nivell estarà coordinat per difernets responsables.

Equip docent de grup: Estaran constituïts pel professorat que imparteix docència a cada grup d’alumnes dels diferents estudis del centre. Seran coordinats pel professorat tutor, que serà designat segons l’establert en l’article 63 d’aquest Reglament. Les seves funcions seràn:

1. Dur a terme el seguiment global de l'alumnat del grup, per tal de millorar l’aprenentatge, col·laborar amb l’orientació i saber detectar els problemes i saber actuar

2. Realitzar de manera col·legiada l'avaluació de l'alumnat i adoptar les decisions que corresponguin en matèria de promoció i titulació, d’acord amb la normativa vigent i el projecte educatiu del centre.

3. Garantir que cada docent proporcioni a l'alumnat i a les seves famílies informació sobre l’assignatura que donen i publicar-la a la pàgina web o GestIB.

4. Establir actuacions per millorar el clima de convivència del grup i la resolució de conflictes.

5. Conèixer i participar en l'elaboració de la informació que, si escau, es proporcioni als pares, mares o representants legals de cada un dels alumnes o les alumnes del grup.

6. Proposar l’aplicació de mesures i estratègies inclusives que proporcionin múltiples mesures de representació, d’acció i d’expressió per tal de tenir un apernentatge més actiu.

7. Promoure plantejaments interdisciplinaris per tal que l'alumnat adquireixi les competències establertes i objectius previstos per a l'etapa.

En els centres que imparteixen educació infantil i primària les funcions establertes per als equips docents de grup podran ser assumides pels equips de cicle, segons s’hagi establert en el projecte educatiu i en les normes d’organització, funcionament i convivència del centre.

La prefectura d'estudis inclourà en la programació general del centre i en els horaris individuals del professorat la planificació de les reunions dels equips docents.

Comissió de coordinació pedagògica:  òrgan responsable de coordinar es assumptes relacionats amb les actuacions pedagògiques, el desenvolupament dels programes educatius i la seva avaluació.

Vetllar per la coherència entre el projecte educatiu de centre, el projecte de direcció, la concreció curricular i la programació general anual.

Traslladar a l'equip directiu propostes per a l'elaboració de la programació general anual.

Exercir la coordinació entre les diferents etapes educatives i, si escau, cicles educatius.

Promoure accions que afavoreixin la millora dels resultats escolars, la integració curricular, les mesures de suport inclusiu, la promoció, seguiment i avaluació d’acords didàctics, la innovació pedagògica, el treball interdisciplinari, l'ús de les noves tecnologies i el treball col·laboratiu del professorat.

Dissenyar i proposar al claustre el pla de formació del professorat del centre, a proposta de l’equip directiu i d’acord amb els objectius del projecte educatiu.

Concretar els criteris de promoció i titulació de l'alumnat de conformitat amb la normativa vigent.

Claustre:  el Claustre del professorat és l'òrgan propi de participació del professorat en el govern del centre, i té la responsabilitat de planificar, coordinar, informar i, si escau, decidir sobre tots els aspectes educatius i acadèmics del centre.

Formular a l'equip directiu i al Consell Escolar propostes per a l'elaboració dels projectes del centre, de la programació general i de la memòria anual i de les normes d'organització, funcionament i convivència del centre.

Proposar els criteris per a l'elaboració de la concreció curricular, així com dels aspectes educatius dels projectes i de la programació general anual del centre.

Aprovar i avaluar la concreció curricular i els aspectes educatius dels projectes i de la programació general anual; decidir les possibles modificacions tenint en compte el que estableix el projecte educatiu i les avaluacions realitzades; informar la programació general anual i la memòria final de curs abans de la presentació al Consell Escolar.

Proposar mesures i iniciatives que afavoreixin la convivència, la igualtat entre homes i dones i la resolució pacífica de conflictes en el centre.

Conèixer, en els termes que estableixi el centre, la resolució de conflictes disciplinaris.

Proposar mesures i iniciatives que fomentin la col·laboració de les famílies per a la millora del resultats educatius de l'alumnat, el control de l'absentisme escolar i la millora de la convivència.

# data[].attributes.body
Després de la lectura del ROC, què ens aporta la normativa?

(ARTICLE 45) Consell escolar:

El consell escolar és l’encarregat d'aprovar i avaluar l’organització de l’escola, funcionament i convivència i altres projectes. A més, també és l’encarregat de l’economia del centre (noves instal·lacions, tecnologia, excursions…). També de fixar els criteris i directrius per a l’obtenció de recursos complementaris i supervisar-ne l’execució. I per últim, té la funció elaborar propostes per a la millora de l’escola.

(ARTICLE 28) Direcció:

En primer lloc, l’equip directiu té la funció de representar l’escola. Principalment, la figura directiva s’encarrega de la organització, gestió i supervisió del centre. A més, el director compleix la figura de líder pedagògic, promou la innovació educativa, la participació del professorat, en activitats com excursions, etc. Per últim, s’encarrega de dur a terme l’avaluació del centre.

(ARTICLE 56) Equip docent:

L’equip docent és l’encarregat de posar en pràctica el curriculum educatiu, transmetre continguts acadèmics als alumnes, el responsable de la coordinació de l’aula, controlar i millorar  la convivència en el centre.

(ARTICLE 55) Comissió de coordinació pedagògica:

La comissió de coordinació pedagògica s’encarrega de coordinar i impulsar, a partir dels criteris presentats pel claustre, l’elaboració i la revisió de la concreció curricular, de comunicar a l’equip directiu els problemes o novetats que sorgeixin, del treball interdisciplinari, fer propostes al claustre…

(ARTICLE 51) Claustre:

El claustre s’encarrega de informar a l’equip directiu i al consell escolar noves propostes per la programació de l’escola, els criteris de la concreció curricular, controla l’avaluació i les capacitats econòmiques del centre. I per últim, promoure la participació en convocatòries i convivència pacífica.

# data[].attributes.body
Consell escolar: és l'òrgan col·legiat de participació dels diferents sectors de la comunitat educativa en el funcionament i govern del centre.

Les seves funcions són: Avaluar i aprovar el projecte educatiu, gestionar i organitzar la programació general anual de centre així com el pressupost del centre. També participa en la selecció de la persona que exerceixi la direcció del centre. També s’encarrega de proposar mesures per millorar la qualitat en l’ensenyança dintre els centres.

Direcció: El director o directora del centre públic és responsable de l’organització, el funcionament i l’administració del centre. Ha de conjugar la responsabilitat institucional de la gestió de centre com a organització, la gestió administrativa, la gestió de recursos i el lideratge i dinamització pedagògica.

Les seves funcions són; la representació, la direcció, el lideratge pedagògic, l’organització i gestió del centre, relacions amb la comunitat educativa i l’entorn, l’avaluació del centre…

Equip docent: Hi ha de diferents tipus; de cicle, de nivell i de grup.

En els centres d’ educació infantil i primària les funcions establertes per als equips docents de grup podran ser assumides pels equips de cicle, segons s’hagi establert en el projecte educatiu i en les normes d’organització, funcionament i convivència del centre.

Comissió de coordinació pedagògica: Òrgan responsable de coordinar els assumptes relacionats amb les actuacions pedagògiques, el desenvolupament dels programes educatius i la seva avaluació. A cada centre docent es podran constituir comissions pedagògiques diferenciades per a cada nivell, cicle o etapa educativa.

Algunes de les seves funcions són; vetllar per la coherència entre el projecte educatiu de centre, el projecte de direcció, la concreció curricular i la programació general anual, traslladar a l'equip directiu propostes per a l'elaboració de la programació general anual, Concretar els criteris de promoció i titulació de l'alumnat de conformitat amb la normativa vigent, entre altres.

Claustre: Òrgan propi de participació del professorat en el govern del centre, i té la responsabilitat de planificar, coordinar, informar i, si escau, decidir sobre tots els aspectes educatius i acadèmics del centre. Presidit per la persona titular de la direcció del centre i estarà integrat per la totalitat del professorat que presti serveis docents al centre.

Algunes de les seves competències són; Formular a l'equip directiu i al Consell Escolar propostes per a l'elaboració dels projectes del centre, aprovar la planificació general de les sessions d'avaluació dins el marc normatiu, així com el calendari d'exàmens o proves extraordinàries, conèixer, en els termes que estableixi el centre, la resolució de conflictes disciplinaris…

# data[].attributes.body
Consell escolar: agrupació dels representants dels distints departaments que formen un centre escolar. S’encarreguen de la gestió del centre.

Direcció: composta per els majors representants del centre; director, caps d’estudis…

Equip docent: els encarregats de formar i educar als alumnes, són els mestres.

Comissió de coordinació pedagògica: aquells que s’encarreguen de orientar i ajudar a aquells alumnes que ho necessiten.

Claustre: reunions entre l’equip docent i la dirección, per la posada en comú de propostes i per prendre decisions, entre altres coses.

# data[].attributes.body
7. Contrastau amb el Reglament d'Organització de Centre (ROC)

Després de la lectura del ROC, què ens aporta la normativa?

Consell escolar:

El Consell Escolar dels centres és l'òrgan col·legiat de participació dels diferents sectors de la comunitat educativa en el funcionament i govern del centre.

Competències del Consell Escolar

1. Aprovar i avaluar el projecte educatiu, la programació anual, el projecte lingüístic, el projecte de gestió, les normes d'organització, funcionament i convivència del centre, i altres projectes que en el seu moment determini la Conselleria d'Educació.

2. Aprovar, supervisar i aprovar el pressupost del centre.

3. Participar en la selecció de la direcció del centre., valorar els projectes presentats, així com participar en l'avaluació de l'exercici de la funció directiva.

4. Proposar, si escau, la revocació del nomenament de la persona titular de la direcció

5. Proposar mesures educatives per fomentar la igualtat real i efectiva entre homes i dones.

6. Impulsar mesures que fomentin el reconeixement i protecció dels drets de la infància.

7. Proposar mesures que afavoreixin els estils de vida saludable, la convivència en el centre, la igualtat efectiva entre dones i homes, la no discriminació, la prevenció de l'assetjament escolar de la violència de gènere i la resolució pacífica de conflictes en tots els àmbits de la vida personal, familiar i social, conèixer la resolució dels conflictes de convivència i vetllar perquè s’adeqüin a la normativa vigent.

8. Promoure la conservació i renovació de les instal·lacions i equip escolar

9. Fixar els criteris  per a l’obtenció de recursos complementaris i supervisar-ne l’execució.

10. Decidir sobre l'admissió de l'alumnat

11. Fixar les directrius per a la col·laboració amb les administracions locals, amb altres centres docents, o amb entitats i organismes públics o privats.

12. Analitzar i valorar el funcionament general del centre, l'evolució dels resultats acadèmics i els de les avaluacions internes i externes en què participi el centre.

13. Elaborar propostes a iniciativa pròpia o a petició de la Administració educativa, sobre el funcionament del centre docent i la millora dels processos educatius, infraestructures i equipaments.

14. Qualssevol altres que li siguin atribuïdes legal o reglamentàriament.

Direcció:

1. Les funcions del director o directora s’exerceixen en el marc de l’ordenament jurídic vigent, del projecte educatiu del centre i del projecte de direcció.

2.L’equip directiu té diferents funcions:

a) De representació: i. Representar el centre i exercir la representació de l’administració en el centre. Fer arribar a l’administració els plantejaments, aspiracions i necessitats de la comunitat educativa, expressades pels òrgans de participació.

b) De direcció: Orientar, dirigir i supervisar les activitats i serveis del centre i l’aplicació de la programació general anual cap a la consecució dels objectius establerts. També han de garantir el compliment de les lleis. Exercir la direcció de tot el personal adscrit al centre.

c) De lideratge pedagògic: Elaborar la proposta del projecte educatiu del centre i la programació general anual, les modificacions corresponents, juntament amb la resta de l’equip i d’acord amb les directrius del consell escolar, claustre i associacions d’alumnes i de famílies d’alumnes. Promoure la participació del professorat en activitats de formació permanent i d’actualització de les seves competències professionals en funció de les necessitats derivades del projecte educatiu. Proposar, d’acord amb el projecte educatiu i la normativa vigent, la relació de llocs de treball del centre i les modificacions successives, així com la definició de requisits de titulació i capacitació professional o perfils propis d’alguns llocs de treball en els procediments de provisió de personal docent per comissió de serveis. Impulsar l’avaluació del projecte educatiu.

d) D’organització i gestió del centre:

i. Impulsar l’elaboració i l’aprovació de les normes d’organització, funcionament i convivència del centre i dirigir-ne l’aplicació.

ii. Proposar el nomenament i cessament dels altres òrgans unipersonals de direcció i de coordinació i assignar-los responsabilitats específiques, amb comunicació prèvia al claustre i consell escolar, d’acord amb l’establert en aquest Reglament i en les normes d’organització, funcionament i convivència del centre.

iii. Distribuir entre el professorat tasques de gestió i coordinació docent, a més de les funcions de docència i de tutoria que siguin requerides per a l’aplicació del projecte educatiu i que siguin adequades a la seva preparació i experiència.

iv. Assignar grups al professorat, si no hi ha acord dins l’òrgan de coordinació corresponent.

v. Signar convenis de col·laboració amb les empreses o entitats que participen en la formació de l’alumnat i en la seva inserció professional.

vi. Assignar i controlar l’horari de permanència en el centre del professorat, d’acord amb els criteris pedagògics establerts pel claustre i la normativa vigent.

vii. Visar les certificacions i els documents oficials del centre.

viii. Adoptar resolucions sobre l’ús de les instal·lacions del centre.

ix. Emetre la documentació oficial de caràcter acadèmic establerta per la normativa vigent.

x. Assegurar la custòdia de la documentació acadèmica i administrativa del centre.

xi. Autoritzar les despeses i ordenar els pagaments d’acord amb el pressupost aprovat.

xii. Contractar béns i serveis dins els límits establerts per la Conselleria d'Educació i Formació Professional i actuar com a òrgan de contractació.

xiii. Atorgar al personal del centre permisos i llicències, en els termes establerts a l’efecte a la normativa vigent.

xiv. Vetllar per la correcta gestió i manteniment de les instal·lacions i els equipaments del centre

e) En relació amb la comunitat educativa i l’entorn:

i. Afavorir la convivència en el centre i vetllar per la resolució positiva de conflictes i, si és el cas, l’aplicació del procediment per imposar les correccions que corresponguin, d’acord amb les disposicions vigents.

ii. Fomentar i coordinar la participació dels diferents sectors de la comunitat educativa.

iii. Fer efectiva la coordinació amb els centres educatius de la zona i amb altres serveis socioeducatius, com també amb les empreses i altres institucions de l’entorn.

iv. Fomentar l’ús social de les instal·lacions del centre fora de l’horari lectiu.

v. Garantir el dret de reunió del professorat, de l’alumnat de les famílies o els tutors legals dels alumnes, i del personal d’atenció complementària i d’administració i serveis.

f) En relació amb l’avaluació del centre:

i. Impulsar les avaluacions internes del centre i col·laborar en les avaluacions externes i en l’avaluació del professorat.

ii. Participar dels processos d’observació i d’avaluació formativa de la pràctica docent establerts al projecte educatiu o per l’administració educativa.

iii. Participar, d’acord amb la normativa vigent, en l’avaluació dels funcionaris interins i en pràctiques.

iv. Coordinar l’elaboració de la Memòria anual com a instrument d’avaluació interna del centre i dels plans de millora que s’elaborin.

g) Qualssevol altres que li siguin atribuïdes per la Conselleria d'Educació i Formació Professional i les relatives al govern del centre no assignades a cap altre òrgan.

Equip docent:

1. Equips docents de cicle:

1.  En els centres que imparteixen educació infantil i primària es constituiran equips de cicle formats pel personal docent que presta atenció educativa en un mateix cicle de l’educació infantil o de l’educació primària per tal d’organitzar i desenvolupar els ensenyaments propis del cicle, elaborar la proposta pedagògica i coordinar les programacions docents seguint les directrius de la comissió de coordinació pedagògica i sota la supervisió del cap d’estudis o coordinador del cicle, elegir els materials curriculars i proposar activitats de formació que promoguin l'actualització didàctica i el treball col·laboratiu entre el professorat del cicle i la resta del Claustre.

2. Cada equip de cicle està coordinat per un docent dels que imparteixen docència. Aquesta persona està elegida per la direcció.

1. Equips docents de nivell:

1. En els centres que imparteixen educació secundària obligatòria es podran constituir equips docents per a cadascun dels nivells (1r, 2n, 3r o 4t), d’acord amb el que estableixin les normes d’organització, funcionament i convivència del centre.

2. Es procurarà que el nombre de docents assignat a cada nivell sigui el més reduït possible.

3. Cada equip de nivell estarà coordinat pel cap d’estudis, cap d’estudis adjunt, o un docent dels que imparteixen docència en el nivell, preferentment amb destinació definitiva i horari complet en el centre.

4. La persona responsable serà elegida per la direcció, escoltat l’equip docent del nivell.

2. Equips docents de grup:

1. Estaran constituïts pel professorat que imparteix docència a cada grup d’alumnes dels diferents estudis del centre.

2. Seran coordinats pel professorat tutor.

3. Funcions dels equips docents de grup:

1. Dur a terme el seguiment de l'alumnat del grup, establint les mesures  per millorar el seu aprenentatge i col·laborar amb l’equip d’orientació i suport en la prevenció i detecció de problemes d’aprenentatge i/o socioeducatius i en la programació, l’elaboració i l’aplicació d’adaptacions curriculars per als alumnes que ho necessitin.

2. Establir actuacions per millorar el clima de convivència del grup i la resolució de conflictes.

3. Conèixer i participar en l'elaboració de la informació que, si escau, es proporcioni als pares, mares o representants legals de cada un dels alumnes.

4. Promoure plantejaments interdisciplinaris per tal que l'alumnat adquireixi les competències establertes i objectius.

5. Realitzar l'avaluació de l'alumnat i adoptar les decisions que corresponguin en matèria de promoció i titulació, d’acord amb la normativa vigent i el projecte educatiu del centre.

Comissió de coordinació pedagògica:

1. És l’encarregat de coordinar les actuacions pedagògiques, desenvolupament dels programes educatius i la seva avaluació.

2. A cada escola es construeixen les comissions pedagògiques que s’ajustin a cada centre segons el nivell, cicle o etapa educativa, segons les normes d’organització, funcionament i convivència del centre.

3. En els centres que imparteixen educació infantil i/o primària estarà integrades per les persones que exerceixin:

a) La direcció del centre, que la presidirà.

b) La prefectura d'estudis.

c) La coordinació de cicles.

d) Els altres coordinadors que es determinin en les normes d’organització, funcionament i convivència del centre.

4. En els centres que imparteixen educació secundària estarà integrada per les

persones que exerceixin:

a) La direcció del centre, que la presidirà.

b) La prefectura d'estudis.

c) Els responsables de la coordinació dels àmbits o departaments de coordinació didàctica i de família professional que es determinin en les normes d’organització, funcionament i convivència del centre.

d) Els coordinadors que es determinin en les normes d’organització, funcionament i convivència del centre.

5. En els centres integrats d’educació infantil, primària i secundària estarà formada per les mateixos equips que si només i hages educació secundària i, a més, per les persones que exerceixin la coordinació del cicle.

6. En els centres amb menys de nou unitats, les funcions de la comissió de coordinació pedagògica seran assumides pel claustre de professorat.

7. En els centres que disposin d’altres òrgans de govern unipersonals adjunts, i/o cap d’estudis de nocturn o d’horabaixa, aquests podran incorporar-se a la comissió de coordinació pedagògica del centre.

8. Quan, pels temes o qüestions inclosos en l’ordre del dia es consideri convenient, hi podran assistir altres membres de la comunitat educativa.

9. El director designarà i nomenarà un secretari entre els membres de la comissió de coordinació pedagògica, aquest s’encarregarà d’aixecar acta de les reunions.

# data[].attributes.body
Consell escolar: estaran integrades per el director del centre, un altre òrgan unipersonal de govern, un representant del professorat, un representant del pares i mares i un representant de l’alumnat, si escau. Es reuniran com a mínim un cop cada tres mesos i es reuniran quan tots els seus participants i puguin assistir. Els  membres escollits poden formar part del consell amb una durada màxima de quatre anys.

Direcció: aquests es refereix al director o directora del centre. La seva funció serà representar al centre, dirigir aquest, liderar les activitats pedagògiques, organitzar i gestionar el centre, impulsar les avaluacions internes del centre i qualsevol altres que li siguin atribuïdes per la Conselleria d’Educació i Formació Professional i relatives al govern del centre no assignades a cap altre òrgan.

Equip docent: hi ha diferents tipus d’equips docents:

Equip docent de cicle: Tenen la funció d’organitzar i desenvolupar els ensenyaments propis. Cada cicle està dirigit per un docent i estableix l’horari. Serà triat per la direcció.

Equip docent de nivell: A secundària hi pot haver equips per a cada curs. Cada equip està dirigit pel cap d’estudis o un docent del nivell. Serà triada per la direcció, escoltat per l’equip docent de nivell i s’afegirà a la comissió de coordinació pedagògica.

Equip docent de grup: Constituït pel professorat. Coordinats pel professor tutor.

Funcions:

Dur a terme el seguiment de l’alumne.

Avaluació de l’alumnat.

Que informin els alumnes i famílies la informació → Gestib.

Millorar convivència de grup i conflictes.

Estratègies inclusives.

Comissió de coordinació pedagògica:  La comissió de coordinació pedagògica és la encarregada de guiar les accions pedagògiques, els programes educatius i l'avaluació. A cada centre hi ha diferents comissions pedagògiques per a cada etapa educativa. Té varies funcions molt importants com per exemple:

- impulsar propostes innovadores

- prendre mesures de suport inclusiu

- coordinar les diferents etapes educatives

- promoure mesures que afavoreixin els resultats escolars, les noves tecnologies i el treball col·laboratiu.

- proposar el pla de formació dels mestres.

Claustre: Aquestes son juntes on es reuneixen tot el professorat, de manera obligatoria, cada dos mesos per tal de proposar els criteris per a l’elaboració de la concerió curricular, aprovar i avaluar la concreció curricular i la planificació general de les sessions d’avaluació , proposar mesures i iniciatives que afavroeixein la convivència, conèixer la resolució de conflictes disciplinaris i proposar mesures i iniciatives que fomentin la col·laboració de les famílies per a millorar els resultats educatius de l’alumnat entre altres.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

L’organització escolar és hereva de teories organitzatives que no han sorgit precisament d’aquest entorn, sinó més bé de l’àmbit empresarial o de treball. Alguns exemples de les teories més destacades són:

-L’escola de gerència científica. Aquesta teoria dona molta importància a la distribució de tasques i, d’aquesta manera, cada treballador s’especialitza en una tasca diferent. Taylor i Weber, màxims exponents d’aquesta teoria, també  proposen una jerarquia segons la qual hi ha unes persones que planifiquen, i altres que fan allò planificat pels «líders». Hi ha poca interrelació de tasques.

-L’escola de les relacions humanes. Sorgeix com a resposta de la teoria de gerència científica, de la qual critica el fet de dividir tant el treball i també que no té en compte a la persona i la menysprea. La teoria de les relacions humanes, el màxim representant de la qual és Elton Mayo, aposta pel treball en grup, cosa que motiva els treballadors.

-Les teories de la conducta. Suposen el terme mig entre les dues teories anteriors. En aquesta teoria es prioritza la motivació i es proposa que, en les organitzacions, s’ha de treballar per cobrir les necessitats fisiològiques però també la necessitat de autorealització de cada persona.

-La teoria general de sistemes. Les organitzacions d’aquesta teoria s’entenen com a sistemes on tots els seus elements es troben interrelacionats. La seva característica principal és la «equifinalitat» que s'entén com la capacitat per arribar a un mateix lloc per diverses vies.

-Management contemporani. Dins aquesta teoria l’organització està influenciada per factors externs; per aquest motiu, aquesta organització sempre ha de ser flexible i estar oberta al canvi ja que ens trobam davant un entorn que canvia constantment i és important adaptar-se al que aquest necessiti. Destaquen les idees de Warren Bennis, autor que li dona molta importància a l’individu, a l'entorn i al grup, juntament amb una sèrie de valors; i les idees de Peter Drucker que li dona molta importància del lideratge i diu que les organitzacions han de ser útils per a la societat.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

Els centres educatius s'organitzen en funció de diversos factors que es relacionen entre sí. Segons com tractem aquests obtindrem una possibilitat de funcionament o una altra, les més destacades són: com a sistema, com a empresa, com a organització complexa i multidimensional i com a comunitat. Aquestes tendències poden ser o no, combinades i/o complementades entre si.

Els centres educatius s’organitzen d’una manera o d’una altra segons el seu entorn, l’agent al qual responen i altres factors condicionants. L’escola com a sistema entén que tots aquests elements estan relacionats. La manera com es relacionen aquests elements implicarà un tipus d’organització o un altre. A més a més, aquesta perspectiva consta de sis aspectes clau per poder-la aplicar: la comunicació, la interrelació, la globalitat, la dinamicitat, l’autoregulació i l’optimització.

Una altra manera d’organització seria l’escola com a empresa, en la qual el col·legi presenta estructures i trets característics de les empreses capitalistes. Aquest sistema, tot ser criticat per les desigualtats que pot ocasionar, si s’aplica equilibradament pot otorgar bons resultats.

L’escola pròpiament dita, és una institució complexa i multidimensional que no només ha de tenir en compte els processos educatius intencionals i planificats que succeeixen dins del recinte escolar (àmbit formal); sinó que també ha de saber aprofitar i enriquir-se de les situacions d’aprenentatge que succeeixen fora de l’horari escolar i/o  de manera espontànies (àmbit no formal i informal).

Finalment, l’escola com a comunitat es centra en les relacions i les «jerarquies» que sorgeixen entre els col·lectius que la integren. Hi hagut diverses corrents: l’escola com a comunitat educativa personalista, com a comunitat escolar democràtica amb la participació de tots els col·lectius en la gestió… Actualment, l’escola s’obre a la societat i treballa amb aliances amb la comunitat, és a dir, que a més de professionals i mestres; familiars, voluntaris, especialistes… també participen en la creació creació d’aquesta. Un tret crucial d’aquesta organització és la cooperació professorat-alumnat-famílies i la creació d’espais o estructures que facilitin la seva comunicació.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions

El concepte cultura de centre l'utilitzam per a descriure les normes quotidianes, valors i creences que impregnen el comportament, les tradicions i els rituals d'un centre educatiu. Això fa referència a com pensem, sentim i actuem conjuntament, tant si ho feim col·lectivament, com individualment.

La finalitat de les cultures escolars és aconseguir que els integrants adoptin conductes previsibles i un model d'actuació comuna. La cultura és alhora un mecanisme per al treball eficient i un marc per a la resolució de problemes.

Les diferents cultures organitzatives de les escoles públiques, malgrat estar regulades per normatives semblants, permeten el desenvolupament d'una gran varietat d'actuacions i formes d'organització. D'aquesta manera, la cultura d'una escola constitueix un conjunt d'influències adquirides durant anys, fet que la fa única.

Identificar, redefinir i, actuar sobre aquesta cultura resulta indispensable per a aconseguir canvis rellevants i significatius a l'escola. Incorporar a la cultura dels centres educatius elements que fomentin la identitat, el sentiment de pertinença, la cultura de la millora contínua, i per tant de l'avaluació, enforteixen la institució i contribueixen de manera significativa a l'èxit de l'alumnat. La cultura d'un centre està molt lligada al lideratge. Per això, podem afirmar que sense un bon lideratge a les escoles, tots aquests processos no es podrien dur-se a terme.

Podem diferenciar cinc estils de cultura organitzativa: vers l’estructura, els resultats, les persones, la societat i el creixement.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge

El tipus de lideratge que orienta aquest funcionament segons Lewin són el democràtic o participatiu, l’autoritari i el liberal. El democràtic o participatiu implica un protagonisme considerable del grup, l’autoritari suposa un protagonisme exclusiu del líder i el liberal es caracteritza per l’absència d’intervenció per part del líder.

Drucker afegeix l’estil direcció per objectius que, mitjançant una planificació sistemàtica, subordina tota la seva actuació a l’assoliment d’aquells.

Blake i Mouton distingiren entre el lideratge orientat vers la relació, és a dir, vers les persones i el lideratge orientat vers la tasca, és a dir, vers el treball i la seva organització.

Hersey i Blanchard elaboraren una tipologia situacional, basada en les característiques dels grups humans liderats, de tal manera que en cada situació hi correspon un estil de lideratge concret. Aquestes característiques dels grups són dues: la competència, saber fer una cosa i la motivació, voler fer-la. D'aquestes dues característiques se'n poden derivar quatre situacions diferents que exigeixen quatre estils diferents de lideratge: competència però no motivació, hi correspon l’estil ordenatiu; competència i motivació, hi correspon l’estil delegatiu; manca de competència però motivació positiva, hi correspon l’estil participatiu i manca de competència i manca de motivació, on hi correspon l’estil comercial.

Owens va completar aquesta tipologia amb l’estil burocràtic, marcat pel seguiment de les normes, i l’estil carismàtic, definit per les característiques personals del líder.

Goleman i Boyatzis, al 2002, identifiquen el lideratge ressonant, fonamentat en l'estudi i l'explotació de les emocions com a factor de motivació i potenciació dels altres.

Però actualment no es pot implementar un lideratge administratiu, com per exemple els models de Lewin. Per aquest motiu, segons molts investigadors educatius, aquests processos requereixen un ampli lideratge distribuït, és a dir, compartit. El concepte de lideratge distribuït ho aclareix Spillane de la següent manera:

-Implica a tots els agents educatius (dins o fora de posicions formals de direcció).
-No es fa per als professors i per als altres agents educatius ja que tots ells formen part de la pràctica de la direcció.
-No es basa en les accions dels individus sinó en les seves interaccions.

Per altra banda, el lideratge pedagògic del director significa guiar i donar suport al lideratge distribuït.

Finalment, Salavert parla de lideratge per a l'aprenentatge, i ho defineix com «una modalitat de gestió i dinamització d'un centre educatiu, que crea les condicions per fer factible un bon desenvolupament personal i un alt rendiment acadèmic de l'alumnat en un entorn inclusiu, que fomenta el creixement professional del docent i en què es fa evident el compromís de cadascun dels seus membres amb una visió comuna centrada en l'aprenentatge».

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

En primer lloc relacionaríem l’escola de gerència científica amb el vídeo “NO SOLO ESO” sobretot pel que fa a la jerarquia del centre, on el director exercia un lideratge autoritari i la resta de professors rebien les ordres passivament. A més a més, hi havia una clara falta de interrelació de les tasques, cadascú s’encarregava de la seva matèria.

En segon lloc, l’escola de les relacions humanes, contrària a la teoria de la gerència científica, la podem relacionar amb l’escola MODEL B, ja que prioritza el treball en equip i dona importància a la persona i a la comunicació entre tots els integrants de l’escola.

En tercer lloc, relacionaríem les teories de la conducta amb l’escola MODEL B. Aquesta teoria prioritza la motivació, tant de l’alumnat com del professorat, i l’autorealització de la persona.

A continuació, la teoria general de sistemes presenta semblances amb l’escola MODEL B en el sentit en que cada matèria s’explica de manera que complementa a les altres formant així un coneixement interconnectat.

Finalment, el management contemporani, també relacionada amb l’escola MODEL B ja que aquesta cerca la flexibilitat de l’organització i que aquesta s’adapti constantment a l'entorn. Planteja idees com la innovació, l’eficàcia, l’eficiència, la capacitat d’adaptació, la planificació, etc. Aquests elements, com hem pogut veure, són primordials en les escoles del model B.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

Podem classificar el funcionament de l’escola segons:

-Com a organització: Relacionada amb el model d’escola A, es caracteritza per prioritzar la visió d’aula, no de centre; la inadactabilitat de canvi; la manca de productivitat, de sistema d’avaluació i de repartiment de les tasques.

-Com a sistema: Relacionada amb el model d’escola tipus B, es caracteritza per la importància de la comunicació, el diàleg i la cooperació; per l’autonomia de feina; i pels objectius comuns reconeguts.

-Com a empresa: Relacionada amb el model del tipus A, es caracteritza per la poca cura del component humà; la competitivitat vers els altres centres, l’ordre, la normativa i l'avaluació típics d’una empresa capitalista, que fan que l’educació centre en qüestió sigui pobre.

-Com a comunitat: Relacionada amb el model d’escola B, comparteix semblances, com: escola democràtica i oberta a l'exterior; amb espais de trobada; amb actituds de cooperació i coordinació; i amb l’objectiu de crear comunitats d’aprenentatge (Ex: Escola Joan Miró).

-Com a organització complexa: Relacionada amb el model d’escola tipus B, es caracteritza per donar importància a l’educació no només en l'àmbit formal, és a dir, no només dins del les aules, sinó també en l’àmbit no formal i informal.

-Com a cultura: Relacionada amb l’escola tipus B, i sobretot, amb la cultura d’aula, té la finalitat de transmetre valors des de una filosofia de feina i de vida. Es tracta d’una escola que crea un sentiment de pertinença gràcies a les relacions que es produeixen dia a dia.

-Lideratge distribuït: El lideratge distribuït fa referència a un model on la importància es centra en la interacció entre els líders, els seguidors i el context on es desenvolupa la tasca. Aquest model cerca un nou enfocament del concepte de lideratge, descentralitzant el protagonisme i reconeixement d’un líder únic amb autoritat i poder dins de l’organització, estenent aquest lideratge als membres del grup que exerceixen també funcions de lideratge alhora que realitzen les seves pròpies activitats professionals ordinàries.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions

-Orientada vers l’estructura: Relaciona amb l’escola tipus A i B, treballa molt les estructures, els òrgans de coordinació, els equips de treball,... però a vegades perd de vista l’objectiu principal (els alumnes).

-Orientada vers els resultats: Relacionada amb l’escola tipus A, és la representació d’escola autoritària i jerarquitzada, on l’equip directiu representa el motor de l’escola i la resta tan sols participants.

-Orientada vers les persones: Relacionada amb l’escola tipus A, presenta mancances en les seves estructures, funcions i responsabilitats. A més la presa de decisions és difícil i sorgeixen conflictes constantment

-Orientada vers la societat: Relacionada amb l’escola tipus B, ja que dona importància a les necessitats del centre, amb unes funcions ben delimitades, i amb estructures de participació i coordinació

-Orientada vers el creixement: Relacionada amb l’escola tipus B, es planteja la idea de que tots participam, cream i estem connectats en el marc de les nostres cultures educatives.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge

Lewis classifica els lideratges de la següent manera:

-Lideratge liberal: es caracteritza per l’absència d’intervenció per part del líder, és a dir, el director no és l’únic encarregat del control i lideratge del centre. MODEL B.
-Autoritari: caracteritzat pel protagonisme exclusiu del líder, és a dir, del director. MODEL A.

Owens classifica els lideratges de la següent manera:

-Estil carismàtic: definit per les característiques personals del líder, el qual és una persona propera, que té cura de les relacions. MODEL B.
-Estil burocràtic: caracteritzat per seguir a la seva normativa. MODEL A.

Hersey i Blanchard

-Manca de competència i manca de motivació: on hi correspon l’estil comercial. MODEL A.
-Competència i motivació: hi correspon l’estil delegatiu. MODEL B.
-Competència però no motivació: hi correspon l’estil ordenatiu. MODEL A.

-Manca de competència però motivació positiva: on hi correspon l’estil participatiu. MODEL B.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals.

En el model A s’organitza com una escola de gerencia cientifica, ja que observem una distribució de tasques i es caracteritza per ser una escola controladora, coordinada i jerarquitzada.

Per una altra banda, el model B, podríem catalogar-ho com a escola de les relacions humanes on s’empren teories de les relacions humanes, de la conducta i general de sistemes, ja que fomenten la dinàmiques grupals, les relacions democràtiques, metodologies comunicatives, etc.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

El funcionament de l’escola el podem classificar segons:

El centre educatiu com a sistema fa referència al model d’escola tipus B (escoles en transformació) relacionat amb la importància de la comunicació, diàleg i cooperació.

El centre educatiu com a empresa fa referència al model A (l'escola de “No solo ESO”) on són incapaços de disminuir les desigualtats, amb poca cura del component humà que fan que la qüestió de l’educació deixa molt que desitjar.

El centre educatiu com a organització complexa i multidimensional relacionada amb el model d’escola B que dona gran importància a l’educació no només dins les aules, sinó també a l’àmbit formal i informal de forma no intencional i no planificada, un àmbit ric i intens en el qual s’aprofiten les situacions esporàdiques, no planificades en el temps ni en l’espai.

El centre educatiu com a comunitat està relacionat amb el model d’escola tipus B, és a dir, entén el centre educatiu com un entorn integrat per diversos col·lectius de persones que porten a terme una intensa i riquíssima interacció entre els diferents components amb l’objectiu de crear comunitats d’aprenentatge.

El centre educatiu com a cultura està molt relacionada amb el model d’escola tipus B on s’encarrega de transemtre valors útils dins i fora de l’aula, i crea un sentiment de pertinença degut a la continua convivència al dia a dia.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions

El model A, esta mes orientat cap a l’estructura i els resultats, ja que no queden clares les responsabilitats executives i es prioritzen els objectius per damunt dels processos per assolir aquests.

En canvi, al model B està més orientat cap a les persones, la societat i el creixement, ja que les decisions son preses per els integrants de cada col·lectiu,  l’autoritat, la gestió i la presa de decisions está repartida i les funcions ben delimitades i participa tothom que formi part de la comunitat escolar.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge.

El model A, podem dir que presenta un estil de lideratge Ducker ja que la seva direcció està orientada a complir els objectius i per tant es fa ús d’una planificació sistemàtica subordinava la seva actuació.

En canvi, el model B, presenta un estil de lideratge Hersey i Blanchard, ja que fan ús d’una tipologia situacional, és a dir, en cada situació hi correspon un estil de lideratge concret.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

Taylor i Weber → “Escola de gerència científica”, que introdueix conceptes com “distribució de tasques”, “especialització”, “control”, “coordinació”, “jerarquització”... Proposa la divisió del treball entre les persones responsables de planificar i les responsables d’executar allò planificat pels altres. Incideix en l’especialització de les tasques, importància de la planificació i de la formació del treballador.

Elton Mayo → “Escola de les relacions humanes”, critica l’excessiva divisió de tasques de l’escola de gerencia científica i l'interès econòmic com a únic incentiu del treballador. Aquesta escola aposta per la dinàmica de grups, la supervisió democràtica i la motivació dels treballadors.

Barnard, Simon i Maslow → feien servir unes “teories de la conducta”, apareixen conceptes com rol, grup de referència, lideratge i mediació, prioritzant la motivació. És una síntesi de les deus teories anteriors. Maslow classifica les necessitats de les persones en cinc parts d’una piràmide (base: necessitats fisiològiques, vèrtex: necessitat d’autorealització). A partir d’aquesta teoria McGregor distingeix 3 nivells i grups de necessitats.

Bertalanffy → “Teoria general de sistemes”, entén les organitzacions com a organismes vius, on els elements s’interrelacionen, es creen interdependències i que tenen la “equifinalitat” (capacitat d’arribar a un mateix estat per vies diverses). Destaca l’ambient, gestió, comunicació, cohesió…

Drucker i Bennis → “Management contemporani”, planteja idees com innovació, eficàcia, eficiència, planificació…Qualsevol organització ha de tenir en compte l’entorn . A l’empresa s’ha de donar importància a l’individu, a l’entorn, grup i fomentar la cooperació, responsabilitat, confiança i descentralització.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

Centre educatiu com a sistema → Teoría general de Sistemas de Bertalanffy: Entén que tots els elements d’un escola estan relacionats i si en algun hi ha algun problema en la resta també, ja que si afecta a un afecta a tots.

Centre educatiu com a empresa →Laval qui subratlla que amb aquesta política es corre el risc de ser incapaç de disminuir les desigualtats en un context com el de la societat actual les riqueses estan  concentrades i patim d’una segregació dels territoris. Per això considera que, cal

inventar una altra política educativa, inseparable d’una política social de reducció de les desigualtats.

Per a Laval (2005) «l’eficàcia» no n’és sempre el resultat més evident de les polítiques de l’escola com a empresa, ni en termes d’igualtat d’oportunitats ni de desenvolupament

intel·lectual i cultural dels alumnes, sinó que el que s’esdevé més sovint és l’efecte

contrari.

Centre educatiu com a organització complexa i multidimensional→: Com a organització, es divideix en 3 àmbits diferents.

1. Àmbit formal: És l'àmbit de l’educació que té caràcter intencional, planificat i regulat.

Aquest àmbit implica: una estructura, un repartiment de rols, un sistema de coordinació

i comunicació, una línia d'autoritat, una interacció amb l'entorn, uns instruments,

tècniques i operacions dirigits vers uns determinats fins.

1. Àmbit no formal:També és intencional i planificada però es desenvolupa fora de l’àmbit de l’escolaritat.

2. Àmbit informal: És aquella que es produeix de forma no intencional i no planificada.És un àmbit ric i intens en el qual s'aprofiten situacions esporàdiques, no planificades en el temps ni en l'espai, però molt importants i que cal no deixar de banda.

Centre educatiu com a comunitat → L’escola com a comunitat entén el centre educatiu com un entorn integrat per diversos col·lectius de persones que porten a terme una intensa i riquíssima interacció (alumnat, professorat, especialistes, famílies, personal no docent, entitats de l’entorn, suports externs, etc.)

Cap a on s’orienten les seves finalitats? Cultura escolar i orientacions.

Orientada cap a l'estructura: es treballa les estructures, els òrgans de coordinació, els equips de treball, etc., pero no queden clares les responsabilitats executives. L'excés d'atenció cap a les estructures, pot despistar-nos del nostres objectiu, l’alumnat.

Orientada cap als resultats: quan l’autoritat és clara i jerarquitzada, es prioritzen els objectius per damunt dels processos per assolir aquests. L’equip directiu és el motor i la resta participen als procesos, excepte en la reflexió i la presa de decisions a l’hora de programar la cultura del centre.

Orientades cap  les persones: l'autoritat es difusa i assembleària, les estructures febles i les decisions difícils, ja que son preses per els integrants de cada col·lectiu, no pels òrgans representatius. Les funcions no estan delimitades i poden sorgir conflictes.

Orientades cap a la societat: es preocupa per les seves necessitats, és forta i cohesionada. Integra els interessos, les persones i els resultats. L’autoritat, la gestió i la presa de decisions está repartida i les funcions ben delimitades. Existeixen estructures de participació i coordinació. Pot ser una referencia de centre escolar construir com a cooperativa.

Orientades cap al creixement: orientada cap al creixement de contextos de confiança. Participa tothom aquelles persones que formen part d’una comunitat escolar (professorat, alumnat, famílies, personal no docent, persona polític i d'investigació) tant de manera pública com privada. Així creant i connectant les diferents cultures educatives.

Els entorns de creixement compleixen amb 3 funcions:

1. Informen sobre el nostre aprenentatge, creixement i forma de conèixer, sense tenir urgència per al canvi. Per tant, l’entorn de confianza honren el valor de la persona i el grup, oferint suports per créixer de forma progresiva.

2. Ens ajuda a evolucionar amb les nostres capacitats i a evolucionar d’altres mes complexes. L'ideal és oferir un desafi a la persona o grup per promoure un creixement segur (és a dir, la creació de la capacitat interna).

3. Els entorns evolucionan a mesura que creixem i canviam. per tant és necesari diferenciar els suports i reptes que oferir per poder satisfer millors les necessitats i expériences de altres persones de forma individual i colectiva

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament?

- Lewin: va identificar els estils: democràtic o participatiu ( un protagonisme considerable del grup), autoritari (protagonisme exclusiu del líder) i laissez faire (absència d’intervenció del líder).

- Drucker:  el seu estil era mitjançant la direcció per objectiu, la qual a través d’una planificació sistemàtica subordinava la seva actuació.

- Blake i Mouton: ens trobam amb el lideratge orientat vers la relació (vers les persones) i el lideratge orientat vers la tasca (vers el treball i la seva organització).

- Hersey i Blanchard:  la seva tipologia es situacional (en cada situació hi correspon un estil de lideratge concret). Les seves característiques són la competència i la motivació. se'n poden derivar quatre situacions diferents que exigeixen quatre estils diferents de lideratge: competència però no motivació, competència i motivació, manca de competència però motivació positiva, manca de competència i manca de motivació.

- Owens: el seu estil era burocràtic (marcat pel seguiment de les normes) i l’estil carismàtic (definit per les característiques personals del líder).

- Goleman i Boyatzis: ens trobam amb el lideratge ressonant, fonamentat en l'estudi i l'explotació de les emocions com a factor de motivació i potenciació dels altres.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals.

En el model A s’organitza com una escola de gerencia cientifica, ja que observem una distribució de tasques i es caracteritza per ser una escola controladora, coordinada i jerarquitzada.

Per una altra banda, el model B, podríem catalogar-ho com a escola de les relacions humanes on s’empren teories de les relacions humanes, de la conducta i general de sistemes, ja que fomenten la dinàmiques grupals, les relacions democràtiques, metodologies comunicatives, etc.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

El funcionament de l’escola el podem classificar segons:

El centre educatiu com a sistema fa referència al model d’escola tipus B (escoles en transformació) relacionat amb la importància de la comunicació, diàleg i cooperació.

El centre educatiu com a empresa fa referència al model A (l'escola de “No solo ESO”) on són incapaços de disminuir les desigualtats, amb poca cura del component humà que fan que la qüestió de l’educació deixa molt que desitjar.

El centre educatiu com a organització complexa i multidimensional relacionada amb el model d’escola B que dona gran importància a l’educació no només dins les aules, sinó també a l’àmbit formal i informal de forma no intencional i no planificada, un àmbit ric i intens en el qual s’aprofiten les situacions esporàdiques, no planificades en el temps ni en l’espai.

El centre educatiu com a comunitat està relacionat amb el model d’escola tipus B, és a dir, entén el centre educatiu com un entorn integrat per diversos col·lectius de persones que porten a terme una intensa i riquíssima interacció entre els diferents components amb l’objectiu de crear comunitats d’aprenentatge.

El centre educatiu com a cultura està molt relacionada amb el model d’escola tipus B on s’encarrega de transemtre valors útils dins i fora de l’aula, i crea un sentiment de pertinença degut a la continua convivència al dia a dia.
Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions

El model A, esta mes orientat cap a l’estructura i els resultats, ja que no queden clares les responsabilitats executives i es prioritzen els objectius per damunt dels processos per assolir aquests.

En canvi, al model B està més orientat cap a les persones, la societat i el creixement, ja que les decisions son preses per els integrants de cada col·lectiu,  l’autoritat, la gestió i la presa de decisions está repartida i les funcions ben delimitades i participa tothom que formi part de la comunitat escolar.
Quin és el tipus de lideratge que orienta
aquest funcionament? Estils de lideratge.
En el model A es pot veure reflectit un tipus de lideratge com Lewis ja que el director és l'únic protagonista líder i s'ha de fer tot el que ell dicti i arribar als seus objectius sense comptar amb l'opinió de la resta dels mestres, ni dels alumnes ni de les famílies dels alumnes.
En canvi, en el model B es pot veure reflectit un tipus de lideratge com Hersey i Blanchard, ja que fan ús d’una tipologia situacional, és a dir, en cada situació hi correspon un estil de lideratge concret.

# data[].attributes.body
Després de la lectura del ROC, què ens aporta la normativa?

Consell escolar: Un consell escolar és l'òrgan de participació dels diferents sectors de la comunitat educativa en el govern dels centres. El formen els representants de tota la comunitat educativa, és a dir, direcció, professors, alumnes, famílies, personal d'administració i serveis, representant de l'administració local i altres persones que el mateix consell consideri necessàries.La funció principal del consell escolar és participar en la presa de decisions en relació amb aquells temes importants per al funcionament i l'organització del centre: el projecte educatiu, la programació general, la gestió econòmica, la resolució dels conflictes, les activitats extraescolars i l'horari lectiu, entre altres.

Direcció:

Les funcions del director o directora d’un centre s’exerceixen en el marc de l’ordenament jurídic vigent, del projecte educatiu del centre i del projecte de direcció. A més, el director o directora té la funció de representar el centre, administrar les decisions i aplicar al centre els objectius i prioritats de l’administració. Dirigir, orientar i supervisar les activitats, garantint el compliment de les lleis. Trobem també el lideratge pedagògic que fa referència a l’elaboració del projecte educatiu del centre i la programació general anual, així com les possibles modificacions juntament amb la resta de l’equip directiu i les famílies de l’alumnat. A més de l’avaluació del projecte educatiu. Impulsar l’elaboració i aprovació de les normes d’organització, funcionament i convivència del centre i dirigir-ne l’aplicació. Signar convenis de col·laboració amb les empreses o entitats que participen en la formació de l’alumnat i en la seva inserció professional.

Fomentar i coordinar la participació dels diferents sectors de la comunitat educativa, fomentar l’ús social de les instal·lacions del centre fora de l’horari lectiu.

Impulsar les avaluacions internes del centre i col·laborar en les avaluacions externes i en l’avaluació del professorat.

Equip docent: Els equips docents dels centres que imparteixen educació infantil i primària s’encarreguen d’elegir els materials curriculars, elaborar propostes pedagògiques i coordinar les programacions docents sota les directrius de la comissió de coordinació pedagògica i sota la supervisió del cap d’estudis o coordinador del cicle. També proposen activitats de formació que promoguin la actualització didàctica i el treball col·laboratiu entre el professorat del cicle i la resta del Claustre.

Cada equip de cicle està coordinat per un docent dels que imparteixen docència en el cicle.

La persona responsable de la coordinació serà elegida per la direcció.

Els centres que imparteixen educació secundaria obligatoria es constituirán en equips docents per a cadascun dels nivells. Això d’acord amb l’establert a les normes d’organització, funcionament i convivència del centre.

El nombre de docents que assignats a cada nivell serà el més reduit posible.

Cada equip de nivell estarà coordinat pel cap d’estudis.

La persona responsable de la coordinació serà elegida per la direcció.

Els equips docents de grups s’encarreguen de dur a terme el seguiment global de l'alumnat del grup i col·laborant amb l’equip d’orientació i suport en la prevenció i detecció primerenca de problemes d’aprenentatge i socioeducatius i en la programació, l’elaboració i l’aplicació d’adaptacions curriculars per als alumnes que ho necessitin. També s’encarreguen de realitzar la seva avaluació.

Cada docent proporcionarà a l'alumnat i a les seves famílies informació relativa al curs.

També s’encarrega d’establir actuacions per millorar el clima de convivència del grup i la resolució de conflictes.

Comissió de coordinació pedagògica: Aquesta s’encarrega de: regular la coherència entre el projectes educatius, de direcció i la programació general actual; coordinar i impulsa els criteris del claustre i la revisió de la concreció curricular; traslladar a l’equip directiu les propostes per elaborar la programació del centre; coordinar les etapes i cicles educatius; promou accions per millorar els resultats escolars, la integració curricular, les mesures de suport inclusiu, la promoció, seguiment i avaluació d’acords didàctics, la innovació pedagògica, el treball interdisciplinari, l'ús de les noves tecnologies i el treball col·laboratiu del professorat; dissenyar i proposar plans de formació per complir els objectius del projecte educatiu; coordina la promoció i titulació de l’alumnat amb la normativa vigent i proposa davant del claustre la planificació de sessions d’avaluació i qualificació, i el calendari dels exàmens o proves extraordinàries, d’acord amb la prefectura d’estudis. En definitiva, tores aquelles tasques que son atribuïdes per la direcció del centre o la Conselleria d'Educació i Formació Professional .

Claustre: Format per la totalitat dels mestres i professors que imparteixen docència  a l’escola. El claustre es reuneix preceptivament una vegada cada dos mesos amb caràcter ordinari i sempre que el convoqui el director o ho sol•liciti un terç, almenys, dels seus membres. És preceptiu celebrar un claustre al començament i al final de cada curs escolar. L’assistència al claustre és obligatòria per a tots els seus membres. Algunes de les seves funcions són:

-Participar en l’elaboració del projecte educatiu del centre.

- Informar i aportar propostes al consell escolar del centre i a l’equip directiu sobre l’organització i la programació general del centre i per al desenvolupament de les activitats escolars complementàries i de les extraescolars.

-Establir criteris per a l’elaboració del projecte curricular del centre, aprovar-lo, avaluar-ne l’aplicació i decidir-ne possibles modificacions posteriors.

-Fixar i coordinar criteris sobre el treball d’avaluació i recuperació dels alumnes.

-Fixar i coordinar les funcions d’orientació i tutoria dels alumnes.

- Analitzar i valorar els resultats de l’avaluació dels alumnes i del centre en general.

- Aportar al consell escolar del centre criteris i propostes.

# data[].attributes.body
Les dificultats que hem considerat que podem tenir son: l'actitud de l'equip docent, ja que poden tenir dificultats per a assolir i portar a terme els canvis, així com es poden canviar els docents i que no sàpiguen com executar el sistema de funcionament del centre, la manca de pressupost del centre educatiu, la manca de coordinació entre els docents i l'equip directiu, la por de la implementació del canvi, les modificacions pertinents per a la correcta aplicació del nou sistema de funcionament.

# data[].attributes.body
No hi ha temps suficient per a tot.

No tothom està d’acord en tot.

Idees poc realistes.

Pocs recursos o mancança econòmica.

Poc coneixement de noves metodologies

Poca iniciativa.

Manca de formació del professorat i l’equip directiu.

Mancança de coneixement de noves tecnologies.

Poca predisposició dels alumnes.

Poca confiança dels pares amb els nous models.

Manca de coordinació en l’equip escolar.

# data[].attributes.body
Convèncer a tot el professorat, sobretot als més veterans, de la necessitat del canvi i dels avantatges que pot tenir.

Acceptació per part de les famílies.

Falta d’implicació per part de l’alumnat.

Propostes de canvi que no s'adapten a la realitat del centre

Falta de temps i d’espai per organitzar.

Falta d’interès per part de l’equip docent per desenvolupar un canvi. Poca participació per realitzar els diferents projectes.

Falta de recursos en general (econòmics, materials…).

Falta de motivació, constància i d’esperit emprenedor (en el cas de que sorgeixin dificultats).

# data[].attributes.body
Quines són les dificultats que creieu que tindreu per a implementar un sistema de funcionament de centre amb les condicions innovadores necessàries per a un canvi que es mantengui en el temps?

Manca de participació.

Manca de capacitat d’adaptació als canvis.

Por a sortir de la ‘’zona de confort’’.

Desacord amb la opinió dels familiars i tutors.

Capacitat econòmica de l’escola.

Desacord entre els membres de l’equip directiu.

Innovacions inabastables.

Dificultat per adaptar-se a tots els alumnes.

# data[].attributes.body
8. Quines són les dificultats que creieu que tindreu per a implementar un sistema de funcionament de centre amb les condicions innovadores necessàries per a un canvi que es mantengui en el temps?

Personal docent poc qualificat en matèries tecnològiques, sociològiques i emocionals.

Alumnat acomodat a metodologies tradicionals.

Famílies amb por a canvis.

Manca d’equipació tecnològica necessaria.

Lleis obsoletes que impedeixen realitzar canvis.

Rebuig a les classes pràctiques.

Sistema educatiu no adaptat a canvis educatius.

Falta de material.

Falta d’espai del qual poder disposar.

Falta de coordinació entre persones del centre educatiu..

Falta de motivació per part de l’alumnat.

Falta de participació.

# data[].attributes.body
Pensem que les dificultats que tindrem alhora d’implantar el sistema en el centre educatiu serien convencer a tot l’equip docent i sobretot a les famílies. Un altre dificultat seria el poc coneixement sobre les noves tecnologies, molta de gent té pocs coneixements de les noves metodologies, molts de cops poca iniciativa per part de l’equip docent, poca coordinació respecte a l’equip escolar, falta de motivació, d'adaptació a la realitat, la falta d'interès per part de l’equip docent, molts de pics falta de temps i sobretot de recursos econòmics…

# data[].attributes.body
1. Individualisme (LORTIE):

El que hem de fer és reduir l’individualisme de manera que també disminuirà el conservadorisme i hem de deixar de banda el presentisme com una constant que no afecta al resultat. Fomentar el treball en equip.

2. Estructura de dèbil acoblament (WEICK):

1. Són més sensibles als canvis ja que els elements que els integren tenen un alt grau d'independència.

2. Aquest alt grau d'independència dificulta que les solucions que es troben siguin assumides per tots els elements i arribin a tots ells.

3. Hi ha discontinuïtat entre mitjans i fins.

4. Cap error del sistema pot pertorbar l’ordre intern de l’organització.

5. Els mecanismes de control, supervisió i avaluació són dèbils.

6. Els professors tenen amplis marges d’actuació.

7. Les aules són espais privats d’exercicis professionals (cel·lularisme).

També podem trobar diferents graus de acoblament:

1. Molt acoblat: Hi ha una forta dependència entre els components.

2. Dèbilment acoblat: Hi ha certa dependència entre alguns components, mero malgrat hi sigui la relació és feble.

3.  Sense acoblar: No hi ha dependència en absolut entre els distints components.

3. Anarquia organitzada (CLARK):

Relacionada amb la de l’individualisme i la de difícil acoblament en el sentit que el pes de les individualitats, quan no hi ha una estructura definida, pot produir disfuncions organitzatives. Així mateix, una estructura organitzativa flexible pot garantir que les iniciatives individuals esdevinguin motiu de cohesió més que no pas de desconnexió. La trobem als centres educatius amb professionals amb un alt individualisme, a causa de la forma d’organitzar el currículum i d’aplicar-lo.

4. Realitat socialment construïda (GREENFIELD):

El centre educatiu depèn molt de les persones que hi conflueixen. Les persones que componen el centre educatiu interactuen entre ells i amb l'entorn on està inserit el centre.

L’escola genera rols, estructures, normes, valors i xarxes de comunicació informals més enllà de les establertes i en conjunt arriba a constituir una identitat que amb l’ajuda del llenguatge s’acaba de definir. Aquesta identitat és la nostra realitat social que en definitiva és allò que creiem que és. Les característiques d’un centre escolar depenen molt de les persones que hi coincideixen i de determinades actuacions o pressions externes. La gran importància del factor humà en la construcció social de la realitat escolar està condicionat per la predominància del professor i, per tant, de l’aula, la qual cosa sovint condiciona excessivament la cultura del centre.

5. Microcosmos social complex (ESCUDERO):

L'escola és en si mateixa un microcosmos social on es reprodueixen les característiques i estructures de l'entorn. Hi conflueixen col·lectius diferents (famílies, alumnes, mestres, altres professionals...) que intenten articular mecanismes de relació, de coordinació en vistes a aconseguir una educació de qualitat; però moltes vegades, des de posicions diferents i, en ocasions, contraposades.

6. Organització que rebutja l'eficàcia (MUNICIO):

L'avaluació és el procés que permet esbrinar el grau d'assoliment dels objectius; ara bé, l'avaluació escolar (com l'avaluació del sistema educatiu) és un tema complex. Hi ha una gran tradició escolar en avaluar el rendiment dels alumnes, però no hi és encara la d'avaluar el professorat, els òrgans de coordinació, els centres i el propi sistema educatiu.

7. Organització de difícil gestió (ANTÚNEZ i GAIRÍN):

La complexitat de l'organització escolar requereix d'una professionalització i especialització dels equips directius formats en tècniques de gestió. L'organització i la gestió del centre no són una finalitat en si mateixa i els models organitzatius han de respondre a un model d’escola lligats a la innovació i a la transformació i millora constants. En el si de l'escola es prenen moltes decisions que afecten el conjunt del centre. Organitzar-se implica el fet que l'individu incorpora una part de la seva llibertat d'acció i decisió a la nova organització, la transfereix a aquesta i, per tant, hi renuncia. Això, a la vegada, suposa que cadascun dels membres de l'organització ja no és lliure per actuar al seu aire ni per decidir de manera autònoma com, on i quan han de fer-se les coses.

# data[].attributes.body
Les possibles dificultats que creiem que podrem trobar quan volguem implementar un sistema de funcionament de centre són:

1. Els membres del centre no estiguin totalment d’acord.

2. Falta de formació d’alguns membres.

3. No abandonar el projecte.

4. Anar realitzant DAFO per obtenir les Debilitats, Amanaçes, Fortaleses i Oportunitats del projecte.

5. Mancances en habilitats de les TIC.

6. No anar canviant de idees i estar focalitzats tots amb el mateix projecte.

# data[].attributes.body
Individualisme

El Cel·luralisme té una visió de l'aula com una estructura tancada.

Lortie

Lortie ens va parlar de diferents termes que tenen lloc gràcies a les experiències docents com son: el «presentisme», creença què únicament existeix el present i que dificulta la visió a llarg termini; i el «conservadorisme», temor als canvis, a les novetats o a allò desconegut).

P (presentisme) + I (individualisme) = C (conservadorisme)

Lortie també pensava que disminuint l’individualisme, el conservadorisme també disminuiria.

Hargreaves

Hargreaves va criticar la proposta de Lortie, ja que no tenia en compte el presentisme. L’autor va estudiar el sistema educatiu finlandès, arribant a la conclusió que el benestar dels professionals reduïa l’individualisme, evitant així el presentisme. Hargreaves pensava que el compromís del sistema i de la societat contribuïen a un major rendiment educatiu. D'aquesta manera, a Finlàndia en disminuir el conservadorisme social i polític, es conseguia reduir l'individualisme, reduint també el presentisme.

<C (conservadorisme) = <P (presentisme) + <I (individualisme)

Estructura de dèbil acoblament:

Weick

Per Weick (a partir de l’anàlisi que fan Weich, Capellanas, 2001 i Antúnez i Gairín, 1997) un centre educatiu és una «estructura de dèbil acoblament» on les connexions entre les parts que integren una organització són febles, discontínues i poc constants, ja que els seus integrants tenen objectius i concepcions canviants. Aquest acoblament varia segons si hi ha una forta dependència entre els components o no, de manera que com més dependència, més acoblat i com menys dependència menys acoblada.

Anarquia organitzada:

Té relació amb la tesi de l’individualisme i la de difícil acoblament. La trobam per exemple en centres amb grans professionals però no ben coordinats, tot i aparentar una bona organització no és del tot real (March i Olsen).

Clark

Les individualitats mal definides poden dificultar l’organització del conjunt. En canvi, una estructura organitzativa flexible facilita que les iniciatives de la individualitat serveixin de cohesió.

Realitat socialment construïda:

Greenfield

Greenfield tenia molt clar que el centre educatiu és d’una manera o d’una altra, en funció de les persones que la integren i de com es relacionen entre si, a més de les influències externes. Aquestes relacions i interaccions constitueixen la nostra realitat social; la imatge d’escola que percep la societat i que pot anar, des d’una una organització ecologista fins una organització paramilitar.

Microcosmos social complex:

Escudero

L’escola és un microcosmos social on es reprodueixen les característiques i estructures de l'entorn. Els diferents col·lectius (famílies, alumnes, mestres), amb visions de vegades oposades, tracten de coordinar-se i posar-se d’acord per garantir la qualitat de l’educació.

Organització que rebutja l’eficàcia

Municio

L’eficàcia s'aconsegueix a partir de l’assoliment dels objectius que es proposen. Dins el nostre sistema educatiu ens referim a l’avaluació quan tractam de veure si s’han aconseguit aquests objectius i en quina mesura. Municio creu que donam molta importància a avaluar el rendiment/coneixement dels alumnes; en canvi, no donam la importància suficient quan xerram d’avaluar als professors, així com avaluar la coordinació del centre o el propi sistema educatiu.

Organització de difícil gestió

Antúnez i Gairín

Per a Antúnez i Gairín un dels factors més complexes dins l’organització escolar és que l’equip directiu estigui totalment professionalitzat i especialitzat. Per a ell, es necessiten uns directius que tenguin alts coneixements en en tècniques de gestió ja que gestionar una comunitat educativa no és feina fàcil. És important incidir en la importància de que els models d’organització planificats responguin a un concepte d'innovació, transformació i millora constant per part de l’escola.

Weiner

Weiner compara l’acció d’organitzar-se amb la llibertat. Treballar en conjunt suposa tenir poder de decisió (llibertat) però també suposa que les decisions han de ser conjuntes i ningú pot actuar pel seu compte, «anar per lliure».

# data[].attributes.body
Què hi diu la bibliografia del temari sobre les dificultats de les transformacions? (Tema 1. 3.4)

→ INDIVIDUALISME (Lortie i Hargreaves):

Temor a les novetats i als canvis.

Temor a allò que es desconeix.

Manca de visió a llarg o mitjà termini.

→ ESTRUCTURA DE DÈBIL ACOBLAMENT (Weik):

Connexions febles i poc constants entre els components.

Poca dependència.

Integrants amb objectius i concepcions canviants.

→ ANARQUIA ORGANITZADA (Clark):

No hi ha una estructura definida = disfuncions organitzatives.

Estructura organitzativa flexible = cohesió.

aparentment funciona però en realitat és aparença.

→ REALITAT SOCIALMENT CONSTRUÏDA (Greenfield):

L’escola genera rols, estructures, normes, valors…

es construeix una identitat = la nostra realitat social.

realitat social = allò que creiem que és.

→ MICROCOSMOS SOCIAL COMPLEX (Escudero):

L’entorn afecta a les decisions de l’escola (col.lectius, familiars, etc.)

Mecanismes de relació, coordinació per aconseguir una educació de qualitat.

S’intenta aconseguir que funcioni però és molt complexe.

→ ORGANITZACIÓ QUE REBUTJA L’EFICÀCIA (Municio):

Esbrinar el grau d'assoliment dels objectius mitjançant l’avaluació.

S’avaluen el rendiments dels alumnes, però no el del professorat, els òrgans de coordinació, els centres i el propi sistema educatiu.

→ ORGANITZACIÓ DE DIFÍCIL GESTIÓ (Antúnez i Gairín):

Professionalització i especialització dels equips directius.

Els models organitzatius han de respondre a un model d’escola lligats a la innovació i a la transformació i millora constants.

Centre escolar → situacions d'ensenyament-aprenentatge.

Funcionament de l’escola → gran varietat i riquesa de tasques de docència i de gestió.

# data[].attributes.body
9. Què hi diu la bibliografia del temari sobre les dificultats de les transformacions? (Tema 1. 3.4)

A l’hora d'organitzar un centre escolar hem de tenir en compte que hi pot haver-hi trets que dificultin el funcionament de l’escola com a organització, en diferents aspectes:

Individualisme, que es basa en tenir una visió de l’aula com a estructura tancada que condueix cap al conservacionisme.

Estructura de débil acoblament, és a dir, aquelles que es caracteritzen per ser febles, discontinues, poc constants, sensibles as canvis, dificultat en la cohesió de presa de solucions, etc.

Anarquia organitzada que es troba a centres educatius on el personal te un alt nivell d’individualisme i amb manca d'una estructura definida que pot produir disfuncions organitzatives.

Realitat socialment construïda, ja que l’escola genera rols, estructures, normes, valors, etc; arribant a construir una identitat.

Microcosmos social complex, ja que l’escola tendeix a reproduir careristiques i estructures del propi entorn.

Organització que rebutja l'eficàcia, ja que avaluam el compliment d’objectius per part de l’alumnat, pero no al professorat, òrgans de coordinació, centres i el propi sistema educatiu.

Organització de difícil gestió, ja que gestionar una comunitat educativa requereix uns directius formats en tecniques de gestio. Per tal de respondre a models d’acollida lligats a la innovació, transformació i constant millora.

Actualment el món de l'educació viu un moment de canvis importants pel que fa a la planificació, gestió i avaluació dels centres:

Les peticions d'una major intervenció dels estaments de la comunitat educativa en els centres escolars.

Demandes d’un major control social sobre els resultats que produeixen les escoles.

La necessitat de renovar les actuals estructures organitzatives.

La demanda d'uns centres que ofereixin una educació de major qualitat.

Falta de gestió participativa de l’educació escolar.

Falta d’eficàcia en la gestió organitzativa i curricular.

La funció directiva de l’escola es troba amb que:

Ha d'assumir diversos rols, com ara de líder, de representant, de coordinador, d'assessor, etc.

Requereixen un ampli lideratge distribuït, és a dir, compartit.

Requereix un procés formatiu i estabilitat en el temps que permeti elaborar i desenvolupar projectes de direcció.

S’han de guiar per la Llei Orgànica d'educació vigent.

# data[].attributes.body
Individualisme: Lortie diu que un professor que ja té experiència li costa sortir de la seva zona de confort, i tendeix al conservadorisme, a l’individualisme i al presentisme que és que no té una visió de futur, sinó de dia a dia. Segons l’autor, la forma en què s’organitza el centre és molt important perquè es fonamenti el conservadorisme, individualisme o bé per una solució. El que volia era superar l’individualisme. Va crear una equació que deia a menys individualisme, menys conservadorisme. Per altra banda, Hargreaves va considerar aquesta teoria incorrecta, ja que per ell el presentisme era important dins l’equació. De tal manera transformar l’equació en menys presentisme i menys individualisme implica menys conservadorisme.

Estructura de dèbil acoblament: Weick és l’autor que exposa aquesta dificultat i diu que l’escola és un sistema social, feble, discontinua i poc constant per al que és més sensible els canvis i hi ha un grau alt d’independència que fa que les solucions siguin difícils d’arribar a tots els elements de l’organització, a més trobam una discontinuïtat entre mitjans i fins entre altres. Depenent dels graus de dependència podem trobar un sistema molt acoblat, dèbilment acoblat i sense acoblat.

Anarquia organitzada: la tesi de Clark diu que l’anarquia organitzada està molt relacionada amb l’individualisme i l’acoblament, que es sol trobar a centres en un equip docent amb un alt gran d'individualisme que, externament, sembla tenir una gran organització i on els pares estan al corrent de tot el que passa.

Realitat socialment construïda: Greenfield diu que les persones que formen part d’un centre interactuen entre ells mateixos i amb l’entorn on està situat el centre. És a dir, que formen estructures informals dins l’escola. Les condicions d’un centre educatiu depenen de les persones que coincideixen i de determinades situacions i persones externes. El factor humà té molta importància en el conjunt social de l’escola i està condicionat pel professorat que és el que domina.

Microcosmos social complex: segons aquesta tesi d’Escudero l’escola és una mena de microcosmos on influeixen tots els components de l’escola, els quals interactuen entre ells per tal d’aconseguir una bona educació, tot i que no sempre tenen tots les mateixes oportunitats.

Organització que rebutja l’eficàcia: Municio defineix l’eficàcia com la capacitat per assolir els objectius proposats. L’avaluació és el mitjà per saber si s’han assolit els objectius, però és complexa, s’avalua només als alumnes i no als professors. No té mecanismes de valoració més enllà de l’avaluació dels alumnes, no hi ha reflexió del que s’està fent.

# data[].attributes.body
Grup 3.

Columna 3.

Què en diuen les persones expertes? Capítols 1 i 4

Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

Genèrica científica.

Relacions humanes.

Teoría de la conducta.

Teoría general de sistema.

Manager contemporani.

L'organització escolar possibilita una major qualitat en els processos i en els resultats

escolars per mitjà de l'anàlisi teòrica i la intervenció pràctica. L'organització escolar està relacionada amb altres sabers, ciències, tècniques, etc. que intervenen també en el món educatiu.

Cal destacar:

-La política educativa, la legislació i l'Administració.

-La didàctica, com a ciència que orienta i dirigeix el procés d'ensenyament aprenentatge.

-La psicologia, com a ciència que estudia el comportament humà.

-Les ciències teorètiques i històriques.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

Técnico-racional: Normativa clara i poc flexible -> escola Model A ( no solo eso )

Interpretatiu: Focalitzat a les escoles de model B

Sociocític: Guerres internes, tensions (no solo eso)

Posicionament:

Escola com a organització. (ordre, visió d’aula, inhabilitat als canvis, poca autonomia, diferents interpretacions del diferent projecte, especialització) “No solo ESO, Tipus A”

Escola com a sistema. (importància de comunicació, compartir, part externa, objectius comuns reconeguts i autonomia de feina) “Tipo B”

Escola com a empresa. (ordre, controls, indicadors, no valoren tant la qualitat de l’educació, poca cura de la part del component humà) “No solo ESO, Tipus A”

Escola com a comunitat. (com a societat, obert cap a l’exterior, incidència cap a la societat, participació, espais de trobada, coordinació entre els diferents agents, actituts empàtica, intenta crear la idea de comunitats d’aprenentatge) “Tipus B”

Escola com a organització complexa. (incideix l’ordre, normativa,, estructura, treball, tenint en compte que tot es desenvolupa amb unes relacions i les relacions personals son molt complexes. Pot crear tensions i moments no molt favorables…Incidència importantíssima del dia a dia d’una escola)

Escola com a cultura. (valors, filosofia de feina,vida,escola…, escola com a organització i focalitza de la cultura d’aula, idees bastant clares i interioritzades, no es tenir uns ideals i creences, es la manera d’entendre, com es gestiona la societat dia a dia…) “Tipus B”

Bens o resultats.

Societat. (incidencia cap a la societat)

Creixement (un sistema d’estructura que dona seguretat, relació vers les persones,

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions

Orientada vers l'estructura.

Orientada a les estructures, òrgans de coordinació, equips de treball.Això pot fer que es perdi els objectius de forma clara. (els alumnes) (Deal i Kennedy, 1982).

Orientada vers els resultats.

Clara jerarquia autoritaria. Està per davant aprendre la matèria que els mètodes de com aprendre El director és que manda i la resta de l’equip direcitu el segueixen. No participen en la reflexió ni en la presa de decisions (Deal i Kennedy, 1982).

Orientada vers les persones.

L'autoritat és difusa i les agrupacions són poc fiables a mes que  la presa de decisions és difícil perquè no hi ha òrgans destinats a cada tema sinó que els integrants de cada col·lectiu aporta la seva visió. Les funcions i les responsabilitats no estan ben delimitades. Fàcilment esplantegen conflictes (Deal i Kennedy, 1982).

Orientada vers la societat.

Dona molta cura a aquest aspecte, a més és forta i ben comunicada entre els membres. És integradora d’interessos, persones i resultats. L’autoritat, la gestió i la presa de decisions es comparteix entre els integrants i les funcions estan ben delimitades. Existeixen estructures de participació i coordinació. En pot ser una referència un centre escolar constituït com a cooperativa (Deal i Kennedy, 1982).

Orientada vers el creixement

Drago-Severson i Blum-De Stefano (2018) descriuen la cultura orientada al creixement en el marc de contextos de confiança. Com a professors i estudiants, famílies i personal no docent, membres de la comunitat, responsables polítics i investigadors, tots participam (de manera pública i de manera privada), cream i estem connectats en el marc de les nostres cultures educatives

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge.

Lewin (1939)

Dins un aula democràtica el grup és el protagonista, en una autoritaria tenim un líder com a tal i finalment trobam un grup liberal on el líder no participa.

Drucker (1964)

Direcció per objectius → planificació per assolir els objectius marcats

Blake i Mouton (1964)

Orientat vers la relació, és a dir, les persones.

Orientat vers la tasca/treball

Hersey i Blanchard (1969)

Tipologia situacional → basat en les característiques dels grups.

1a. Competència però no motivació: hi correspon l’estil ordenatiu

2a. Competència i motivació: hi correspon l’estil delegatiu

3a. Manca de competència però motivació positiva: hi correspon l’estil participatiu

4a. Manca de competència i manca de motivació: hi correspon l’estil comercial

Owens (1976)

Burocràtic → seguiment de les normes

Carismàtic →  característiques personals del líder

Goleman i Boyatzis (2002)

Ressonant →  l'estudi i l'explotació de les emocions com a factor de motivació.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals.

Al model A s’identifica la gerència científica perquè el que ve a ser l’organització només ho dur a terme el director sense tenir cap relació amb els companys del centre. En canvi, al model B podem identificar les relacions humanes, la teoria de la conducta, teoria general de sistemes i management contemporani perquè ja hi ha relació entre ells, l’escola s’adapta a factors externs i tenen en compte la participació i motivació.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament.

Al model A podem observar que l’escola funciona com a una empresa, ja que el que es cerca en aquest centre és aconseguir una bona imatge d'aquest per tal d’obtenir prestigi. És a dir, és una mena de competició entre els centres per tal de tenir més prestigi o eficàcia que els altres.

Per altra banda, als centres del Model B, podem observar que funcionen com a

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions.

Al model A (No solo ESO) la cultura escolar es basa en una falta d’equip per part dels docents, cap d’estudis i director de l’escola, que no tenen uns objectius i funcionen sense estar d’acord amb moltes coses. Els alumnes en general no estan gens motivats i sempre hi ha discussions entre docents i alumnes i càstigs. Alguns docents són molt autoritaris i alguns són molt passius. La cultura està orientada vers l’estructura, els resultats i les persones.

Als models B sí que funcionen amb coordinació i tot l’equip està implicat i amb ganes de millorar, els alumnes han adquirit uns valors i tenen il·lusió per aprendre i una bona actitud. A l’ambient d’aquestes escoles es respira respecte i interès perquè tothom sigui feliç i estigui bé. La cultura d’aquests centres està orientada vers la societat i el creixement.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge.

En el model A (NO SOLO ESO) trobam un lideratge autoritari, en el que el director pren totes les decisions dins el centre escolar sense escoltar les propostes de les diferents persones que formen part de la institució escolar. A més veiem un estil burocràtic que es caracteritza pel compliment de la normativa escolar.

En el model B (escoles en transformació) trobam un lideratge liberal on trobam que totes les persones de la institució escolar formen part del lideratge de l'escola i no tan sols el director. Aquest es caracteritza per ser una persona propera als altres.

# data[].attributes.body
Com s’organitza un centre educatiu? Teories generals

La teoria de gerència científica consisteix en dos grups; un planifica les coses i l’altre ho executa. Hi ha poca interrelació entre ells i donarà més rendiment. També hi ha les relacions humanes que introdueix el valor humà i hi ha d’haver relació entre els grups de manera democràtica i consensual. Per altra banda, hi ha la teoria de conducta que és una mescla de les dues, parteix d’un plantejament gerencial, amb un ordre, estructura i seguiment, però intenta combinar el comportament de les teories humanes del personal. Després, cal destacar la teoria general de sistemes, que hi ha interrelació, cooperació i objectius comuns, són escoles més innovadores. Finalment, el management contemporani on les escoles conviuen en entorns que canvien i s’adapten als factors externs.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

Un centre educatiu pot arribar a funcionar de diverses formes segons com entenguem la figura de l’escola. Si veiem aquesta com un sistema, aquest funcionarà gràcies als diferents càrrecs que la componen juntament amb les seves normes u materials didàctics. Si la veiem com una empresa, simplement el seu funcionament estarà focalitzat en arribar a l’eficàcia màxima per tal d’atresorar més prestigi. En tercer lloc, si entenem l’escola com a una organització complexa multinacional, es tindran en compte tant l’educació formal, com la no formal o la informal per aconseguir un bon funcionament. I finalment, si entenem l’escola com a comunitat, el funcionament estarà en mans dels diversos col·lectius que interactuen entre ells.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions

El que és la cultura escolar és molt difícil de definir amb paraules i d’explicar, ja que és l’ambient que es respira, els valors, el tipus de relació entre tots els membres del centre. Per definir la cultura de centre podem utilitzar la frase ‘La manera com fem les coses per aquí’.

Orientada vers l'estructura. L'autoritat és clara, però no és funcional. Es treballa molt les estructures, els òrgans de coordinació, els equips de treball, etc., però no es clarifiquen les responsabilitats d'execució. Sovint l'excessiu esment en les estructures pot fer perdre de vista els objectius.

Orientada vers els resultats. On l'autoritat és clara i jerarquitzada. Es prioritza l'assoliment dels objectius per damunt dels processos que s'han de dur a terme per assolir-los. El director és el motor i la resta d'integrants participen en els processos, però no en la reflexió ni en la presa de decisions per a programar la cultura del centre.

Orientada vers les persones. L'autoritat és difusa i/o assembleària. Les estructures són febles i la presa de decisions difícil perquè no es prenen pels òrgans representatius, sinó pels integrants de cada col·lectiu. Les funcions i les responsabilitats no estan ben delimitades. Fàcilment es plantegen conflictes

Orientada vers la societat. Es preocupa per les necessitats d’aquesta, és forta i cohesionada. És integradora d’interessos, persones i resultats. L’autoritat, la gestió i la presa de decisions són compartides, però les funcions estan ben delimitades. Existeixen estructures de participació i coordinació. En pot ser una referència un centre escolar constituït com a cooperativa.

Orientada vers el creixement la cultura orientada al creixement en el marc de contextos de confiança. Com a professors i estudiants, famílies i personal no docent, membres de la comunitat, responsables polítics i investigadors, tots participam, cream i estem connectats en el marc de les nostres cultures educatives.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge.

En el model A trobam un lideratge autoritari on el director és l’únic que pren decisions, és el protagonista (lideratge com Lewis). No presta atenció a les propostes de les persones que formen la institució escolar, només es fa el que ell vol per arribar a complir els seus objectius.

En el model B trobam un lideratge com Hersey i Blanchard, es té en compte la motivació, sa competència i s’adaptabilitat, a més es fomenta la participació.

# data[].attributes.body
Consell escolar:

El Consell Escolar dels centres és l'òrgan de participació dels diferents sectors de la comunitat educativa en el funcionament i el govern del centre.

El Consell Escolar dels diversos centres estarà compost per diferents membres segons el nombre d’unitats per el que aquest estigui format. A més a més, aquest també dependrà d’altres coses com el nombre d’unitats que formin el centre.

Entre les funcions que ha d’assumir el consell escolar podem destacar: aprovar i avaluar el projecte educatiu, la programació general anual, el projecte lingüístic, el projecte de gestió, les normes d'organització, etc; proposar la revocació del nomenament de la persona titular de la direcció; proposar mesures educatives per fomentar la igualtat real i efectiva entre homes i dones; impulsar l'adopció i seguiment de mesures educatives que fomentin el reconeixement i protecció dels drets de la infància; proposar mesures i iniciatives que afavoreixin els estils de vida saludable, la convivència en el centre, la no discriminació, etc; fixar els criteris i directrius per a l’obtenció de recursos complementaris i supervisar-ne l’execució; analitzar i valorar el funcionament general del centre, l’eficàcia en la utilització dels recursos, etc; entre d’altres.

Finalment, dins el Consell Escolar també s'ha de destacar l’elecció i la renovació dels seus membres, el seu propi règim de funcionament, l’estatut jurídic dels membres d’aquest i les seves comissions.

Direcció:

L’equip directiu és l’òrgan executiu de govern dels centres públics. Està format pel director, el cap d'estudis i caps d’estudis adjunts, el secretari i els òrgans unipersonals de coordinació, principalment.

La direcció del centre és la responsable de l’organització, el funcionament i l’administració del centre. El director o directora n’exerceix també la direcció pedagògica i és el cap de tot el personal del centre. A més, la direcció del centre s’encarrega de la representació del centre i del lideratge pedagògic, aplicar al centre els objectius i les prioritats de l’administració, vetllar pel compliment del currículum, promoure la innovació educativa, afavorir la convivència en el centre, fomentar l’ús social de les instal·lacions del centre fora de l’horari lectiu i autoritzar les despeses i ordenar els pagaments d’acord amb el pressupost aprovat, entre altres moltes funcions.

Equip docent:

Equips docents de cicle: Els centres d’educació infantil i primària es constitueixen per equips de cicle formats per professionals especialitzats que intervenen en un mateix grup classe per tal d’organitzar i desenvolupar els ensenyaments propis del cicle, elaborar propostes pedagògiques i coordinar les programacions docents i proposar activitats que promoguin el treball col·laboratiu entre el professorat del cicle i la resta del Claustre.

Cada equip de cicle està dirigit per un docent, escollit per la direcció, responsable de la coordinació de cicle.

Equips docents de nivell: Als centres d’educació secundària obligatòria es construiran equips docents (escollits per la direcció) per a cadascun dels nivells per tal d’afavorir el treball col·laboratiu entre el professorat.

Comissió de coordinació pedagògica:

És l'òrgan responsable de coordinar els assumptes relacionats amb les actuacions pedagògiques, el desenvolupament dels programes educatius i la seva avaluació. En els centres amb menys de nou unitats, les funcions de la comissió de coordinació pedagògica seran assumides pel claustre de professorat.

A més, en els centres que disposin de cap d’estudis nocturn o d’horabaixa, aquests podran incorporar-se a la comissió de coordinació pedagògica del centre. El director designarà un secretari entre els membres de la comissió de coordinació pedagògica, qui serà l’encarregat d’aixecar acta de les reunions.

Les funcions són vetllar per la coherència entre projectes del centre, coordinar i impulsar l’elaboració i la revisió de la concreció curricular, traslladar a l'equip directiu propostes per a l'elaboració de la programació general anual, exercir la coordinació entre les diferents etapes educatives i cicles educatius, promoure accions que afavoreixin la millora dels resultats escolars, dissenyar i proposar al claustre el pla de formació del professorat del centre i la planificació general de les sessions d’avaluació i qualificació, concretar els criteris de promoció i titulació de l'alumnat de conformitat amb la normativa vigent.

Claustre:

És l'òrgan format per l’equip docent i presidit per el director/a, encarregat de planificar, coordinar, informar i decidir sobre els aspectes educatius i acadèmics del centre. A més a més, els components dels equips d'orientació educativa i psicopedagògics de zona i altres professionals d’atenció educativa hi podran participar

La gran majoria de les funcions estan relacionades amb l’organització del centre, com ara: elaborar els projectes del centre, concretar el currículum, fer la programació general anual (calendari d'exàmens, proves extraordinàries), analitzar i valorar l'evolució dels resultats de les autoavaluacions i de les avaluacions internes i externes del centre i proposar millores, conèixer les relacions del centre docent amb altres institucions, conèixer la situació econòmica del centre docent, etc.

D’altra banda, més relacionat amb els valors i les normes de convivència del centre, el claustre també s’encarrega d’aprovar els criteris pedagògics dins el marc normatiu, proposar iniciatives que afavoreixin la convivència, la igualtat i la resolució pacífica de conflictes en el centre; així com també de proposar mesures per a una major col·laboració de les famílies en l’educació dels seus fills.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

A partir d’aquest moment ja sabem que l’organització escolar és hereva de teories organitzatives que no han sorgit precisament d’aquest entorn, sinó més bé de l’àmbit empresarial o de treball. Dins aquestes teories s’han de destacar principalment cinc: en primer lloc trobam l’escola de gerència científica on hi ha poca interrelació de tasques, uns planifiquen i uns altres duen a terme allò planificat; seguidament trobam l’escola de les relacions humanes que fa una crítica a l’escola de gerència científica, apostant així pel treball en grup i deixant de costat la divisió del treball; en tercer lloc trobam les teories de la conducta que es situen en mig de les teories ja nombrades, es prioritza la motivació i la necessitat d’autorealització de cada persona; en següent lloc situam la teoria general de sistemes on trobam una gran interrelació de tots els seus elements i on destaca el concepte de «equifinalitat»; finalment trobam el management contemporani la característica principal del qual és la flexibilitat, en aquest sentit és important estar obert al canvi i adaptar-se a l’entorn.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

Els centres educatius s'organitzen en funció de diversos components que es relacionen entre sí. Segons com tractem aquests obtindrem una probabilitat d'acompliment o una altra, les més destacades són: com a sistema, com a empresa, com a organització complexa i multidimensional i com a comunitat.

El col·legi com a sistema entén que tots aquests recursos romanen involucrats. Una altra manera d'organització podria ser el col·legi com a empresa, on l'escola mostra construccions i aspectes particulars de les organitzacions capitalistes. El col·legi és una organització complexa i multidimensional que no només hauria de considerar els processos educatius intencionals i planificats que succeeixen dins del recinte estudiantil (àmbit formal); sinó que a més hauria de saber aprofitar i enriquir-se de les situacions d'aprenentatge que succeeixen fora de l'horari estudiantil i/o de manera espontànies (àmbit no formal i informal).

Per finalitzar, el col·legi com a comunitat es concentra en les col·laboracions i jerarquies que emergeixen entre els col·lectius que la incorporen. Hi ha hagut alguns corrents: l’escola com a comunitat educativa personalista, com a comunitat escolar democràtica amb la participació de tots els col·lectius en la gestió… Actualment, el col·legi s'obre a la societat i labora amb aliances amb la societat, o sigui, que també d'experts i docents; parents, voluntaris, especialistes… a més participen a la construcció de la mateixa.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions

El terme cultura de centre el fem servir per explicar les regles diàries, valors i creences que impregnen la conducta, les tradicions i les cerimònies d'un centre docent. La cultura és un mecanisme per al treball eficient i un marc per resoldre inconvenients. Així, la cultura d'una escola constitueix un grup d'influències adquirides al llarg d'anys, cosa que la fa exclusiva.

Detectar, redefinir i actuar sobre aquesta cultura resulta imprescindible per aconseguir canvis importants i significatius a l'escola. Integrar a la cultura dels centres educatius recursos que fomentin la identitat, l'emoció de pertinença, la cultura de l'optimització continuada, i per tant de l'avaluació, enforteixen l'organització i contribueixen de manera significativa al triomf de l'alumnat. Tenim la possibilitat de distingir 5 estils de cultura organitzativa: vers l’estructura, els resultats, les persones, la societat i el creixement.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge

El tipus de lideratge que orienta aquest maneig segons Lewin són el democràtic o el participatiu, l'autoritari i el liberal.

Blake i Mouton van distingir entre el lideratge orientat cap a la interacció, és a dir, cap als individus i el lideratge orientat cap a la tasca, o sigui, cap al treball i la seva organització.

Hersey i Blanchard van elaborar una tipologia situacional, basada en les propietats dels conjunts humans liderats, de manera que en cada situació li correspon un estil de lideratge concret. Aquestes propietats dels conjunts són dues: la competència, saber fer alguna cosa i la motivació, voler fer-ho. D'aquestes dues propietats tenen la possibilitat de derivar quatre situacions diferents que exigeixen quatre estils diferents de lideratge: competència no però no motivació, competència i motivació, manca de competència però motivació positiva, i manca de competència i falta de motivació.

Goleman i Boyatzis identifiquen el lideratge ressonant, fonamentat en l'anàlisi i l'explotació dels sentiments com a element de motivació i potenciació dels altres.

Però, segons diversos estudis educatius actuals, aquests processos necessiten un lideratge distribuït, és a dir, compartit, on no es fonamenta en les ocupacions de les persones sinó en les col·laboracions.

Finalment, Salavert parla de lideratge per a l'aprenentatge, i el defineix com una modalitat d'administració i dinamització d'un centre docent, que forma les condicions per fer possible un desenvolupament personal òptim i un elevat rendiment acadèmic de l'alumnat en un àmbit inclusiu, que fomenta l'increment professional del mestre i en què es fa evident el compromís de tots els seus membres amb una perspectiva comuna centrada en l'aprenentatge.

# data[].attributes.body
9. Què hi diu la bibliografia del temari sobre les dificultats de les transformacions?

·A la  bibliografia hi trobam:

- Individualisme: Lortie presenta el cel·luralisme  com una combinació del presentisme i l’individualisme; per això, per reduir el conservadorisme dins les escoles s’ha de reduir l’individualisme.

- Estructura de débil acoblament (Weick): característic dels sistemes socials entre les parts d’una organització degut a que són febles, discontínues i poc constants amb objectius i concepcions canviants. Són més sensibles als canvis, presenten dificultats per a la resolució de problemes, discontinuïtat entre mitjans i fins, mecanismes dèbils, els professors tenen una llibertat amplia per actuar i les aules es consideren espais privats d’exercicis professionals.

- Anarquia organitzada: trobam la anarquia organitzada als centres educatius amb professionals que tenen un individualisme bastant alt, a causa de la forma d’organitzar el currículum i d’aplicar-lo al treball.

- Microsomes social complex (Escudero): l’escola és un microcosmos social on es reproduiexen les característiques i estructures de l’entorn. Dins ella es troben diferents col·lectius que intenten articular mecanismes de relació i de coordinació per tal d'aconseguir una educació de qualitat.

- Realitat socialment construïda: Greenfield es refereix a les persones que treballen al centre educatiu on es relacionen entre ells i amb l'entorn en que es troben. L’escola genera rols, estructures, normes, valors i xarxes de comunicació informals més enllà de les establertes i arriba a constituir una identitat que és la nostra realitat social, allò que creiem que és.

- Organització que rebutja la eficàcia (Municio): tenint en compte que l’eficàcia és la capacitat per assolir els objectius proposats. L’avaluació és el procés que permet comprovar el grau d’assoliment dels objectius, però en la tradició escolar només s’utilitza per avaluar als alumnes i no també als mestres, els centres, els òrgans de coordinació o al sistema educatiu.

- Organització de difícil gestió (Antúnez i Gairín): L’organització escolar requereix d’una professionalització i especialització dels equips directius. Gestionar una comunitat educativa amb tanta diversitat d’interessos i de criteris com la d’un centre educatiu requereix d’uns directius formats en tècniques de gestió. Cal tenir en compte que l’organització i la gestió del centre no són una finalitat en si mateixa i que els models organitzatius han de respondre un model d’escola lligats a la innovació i la transformació i millora constants.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals
Model A (NO SOLO ESO): En aquest model apareix: 1.Teories de gerència científica, ja que així com diu el director, una escola és com una empresa, i la dirigeix com a tal. Ell mana, i són els treballadors els que fan la feina, sense cap classe de relació entre ells.
Model B: En aquesta escola apareix: 1. L'escola de les relacions humanes, ja que aposta per la dinàmica de grups, la supervisió democràtica o la motivació dels treballadors com a elements clau per al bon funcionament de l'organització i tots aquests elements apareixen a l'escola en transformació. 2. La teoria general de conducta, consisteix en ajuntar la teoria de gerència científica i la de l'escola de les relacions humanes. En aquest cas, apareix el paper de directora, però a la vegada, té relació amb tots els components de l'escola, de manera que hi ha comunicació i una bona organització. 3. LA teoria general de sistemes, apareix a l'escola, ja que els elements bàsics d'aquesta teoria són: l'ambient, la interrelació, la cohesió, la gestió i la comunicació de la informació, l'autoregulació... Tots aquests elements els podem veure a l'escola del model B. 4.El management contemporani, aquesta teoria té com a idea que les coses canvien i que, per tant, ens hem d'adaptar a elles. Aquest és el cas del model B, ja que és una escola flexible, on es fomenta la confiança i és té més en comte l'element extern per tal d'anar modificant o canviar alguns elements perquè l'escola es vagi adaptant.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament
Les dues escoles tenen els mateixos components, la diferència és que al model A (NO SOLO ESO), no hi ha una relació entre direcció i els professors, famílies i alumnat. En canvi, al model B és té sempre en compte les necessitats i desitjos dels alumnes, les situacions en què es troba cada família, i hi ha una comunicació entre professors i direcció, cosa que permet una millora en l'escola, ja que en tot moment es sap el que passa, el que s'ha de millorar i el que s'ha de potenciar.
Model A (NO SOLO ESO): Apareixen els paradigmes tècnic-racional i el sociocrític, pel fet que té una estructura marcada, amb normes, i només es centri en els conflictes que es produeixen a l'interior per tal de donar bona impressió a l'exterior. Quant al posicionament del model A, apareix l'escola com a empresa i com a organització complexa, pel fet que té tres escenaris d'educació: formal, no formal i informal.
Model B: El paradigma que apareix és l'interpretatiu, perquè es centra tant a l'interior com amb l'exterior, també es focalitza amb la societat i amb el comportament humà. Quant al posicionament del model B, apareix l'escola com a organització, sistema, comunitat, cultura i com a organització complexa, perquè té tres escenaris d'educació: formal, no formal i informal.

Cap a on s'orienten les seves finalitats? Cultura escolar i orientacions
Les finalitats generals de les escoles, descriuen millor a l'escola del model B, pel fet que el centre educatiu ha de tenir una estructura organitzativa que garanteixi que tots els sectors que integren la comunitat educativa tinguin espais de participació, de debat i coordinació. El propòsit d'una cultura escolar és aconseguir que els membres adoptin conductes predictibles i un model d'actuació comú. Perquè els centres educatius siguin efectius, el professorat ha d'entendre i compartir la cultura organitzativa en la qual treballa i si cal ha de participar en la seva modificació per tal de millorar-la.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge
Model A (NO SOLO ESO): predomina un estil democràtic o participatiu, que implica un protagonisme considerable del grup, l'autoritari suposa un protagonisme exclusiu del líder. Lewin (1939). També apareix el lideratge orientat vers la tasca (OT), és a dir, vers el treball i la seva organització. Blake i Mouton (1964). Hersey i Blanchard (1969) Elaboraren una tipologia situacional, basada en les característiques dels grups humans liderats, de tal manera que en cada situació hi correspon un estil de lideratge concret. Aquestes característiques dels grups són dues: a) La competència: saber fer una cosa b) La motivació: voler fer-la. D'aquestes dues característiques se'n poden derivar quatre situacions diferents que exigeixen quatre estils diferents de lideratge, i aquests són els que apareixen al model A: 1a. Competència, però no motivació: hi correspon l'estil ordenatiu. 2a Manca de competència i manca de motivació: hi correspon l'estil comercial. Owens (1976) Completà aquesta tipologia amb l'estil burocràtic, marcat pel seguiment de les normes, i l'estil carismàtic, definit per les característiques personals del líder, les quals també podem veure al documental NO SOLO ESO.
Model B: En aquest model, apareix el tipus de lideratge orientat vers la relació (OR), és a dir, vers les persones Blake i Mouton (1964). Hersey i Blanchard (1969) Elaboraren una tipologia situacional, basada en les característiques dels grups humans liderats, de tal manera que en cada situació hi correspon un estil de lideratge concret. Aquestes característiques dels grups són dues: a) La competència: saber fer una cosa b) La motivació: voler fer-la. D'aquestes dues característiques se'n poden derivar quatre situacions diferents que exigeixen quatre estils diferents de lideratge, i aquests són els que apareixen al model B: 1a Competència i motivació: hi correspon l'estil delegatiu. 2a Manca de competència, però motivació positiva: hi correspon l'estil participatiu. Goleman i Boyatzis (2002) Identifiquen el lideratge ressonant, fonamentat en l'estudi i l'explotació de les emocions com a factor de motivació i potenciació dels altres. Aquest tipus de lideratge, apareix al model B, ja que es basen en tot moment en els sentiments i emissions dels seus alumnes.

# data[].attributes.body
4. Identifica els diferents models d'escola. Model A (No solo ESO). Model B (escoles en transformació)

Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

-Gerència científica: Model A

-Relacions humanes:Model B

-Teoria de la conducta: Les teories de la conducta són la síntesi de les teories de gerència científica i de les relacions humanes. de la qual es critica l'excessiva divisió de tasques o el fet que planteja l'interès econòmic com a únic incentiu del treballador.

-Teoria general del sistema: Segons la teoria general de sistemes (Bertalanffy), les organitzacions s'entenen com a organismes vius, sistemes on tots els elements s'interrelacionen, es creen interdependències i que tenen com a una de les seves característiques més específiques la “equifinalitat” que Bertalanffy defineix com la capacitat d'arribar a un mateix estat per vies diverses.

-Management contemporani: contempla la organització com a element constituent d'una altra de més àmplia amb la qual també existeix relació. En aquest sentit, tota organització es troba influenciada per factors externs, per altres organitzacions de les quals formen part. Així doncs, qualsevol organització ha de tenir en compte l'entorn, un entorn canviant i incert que requereix d'estructures flexibles i adaptables.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

Posicionament

-Escola com a organització: Model A. Visió d’aula, no de centre. Inadactabilitat.

-Escola com a sistema: Model B. Autonomia, diàleg, cooperació

-Escola com a empresa: Model A. Ordre, rigurositat, poca atenció als sentiments.

-Escola com a comunitat: Model B. Oberta a l’exterior, democràtica.

-Escola com a organització complexa: Model B. Educació formal, no formal i informal.

-Escola com a cultura: Model B. Transmissió de valors. Sentiment de pertinença a ella.

-Lideratge distribuit: Model A. La importància es centra en la interacció entre els líders.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions

-Orientada vers l’estructura: Model A. Treballa els òrgans de coordinació i equips de treball i a vegades “s’oblida” dels alumnes.

-Orientada vers els resultats:Model A. Es treballa només per aconseguir resultats i el mèrit és tot de l’equip directiu.

-Orientada vers les persones: Model A.  Mancances d'organització. Sorgeixen conflictes entre l’equip directiu.

-Orientada vers la societat:Model B. Coordinació i participació dels alumnes en l’estructura organitzativa.

-Orientada vers el creixement: Model B. Tots participam i esteim conectats en un creixement colectiu.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge

-Aula democràtica (Lewin): Identificà els estils democràtic o participatiu, autoritari i liberal (laissez faire). El democràtic o participatiu implica un protagonisme considerable del grup (MODEL B), l’autoritari suposa un protagonisme exclusiu del líder(MODEL A) i el laissez faire es caracteritza per l’absència d’intervenció per part del líder.

-Direcció per objectius (Drucker): Definí la direcció per objectius com l’estil que, mitjançant una planificació sistemàtica, subordina tota la seva actuació a l’assoliment d’aquells.Model B

-Orientat vers la relació de les persones/tasca treball (Blake i Mouton):Distingiren entre el lideratge orientat vers la relació (OR) (Model B), és a dir, vers les persones i el lideratge orientat vers la tasca (Model A)(OT), és a dir, vers el treball i la seva organització.

-Orientat vers les característiques del grup.(Hersey i Blanchard) :

1-Competència però no motivació:hi correspon l’estil ordenatiu. (Model A)

2-Competència i motivació:hi correspon l’estil delegatiu. (Model B)

3-Manca de competència però motivació positiva:hi correspon l’estil participatiu (Model B).

4-Manca de competència i manca de motivació:  hi correspon l’estil comercial (Model A).

-Burocràtic: marcat pel seguiment de les normes (Model A).

-Carismàtic: està definit per les característiques personals del líder (Model A i B).

-Orientat vers l’estudi de les emocions com a factor de motivació(Goleman y Boyatzis): Identifiquen el lideratge ressonant, fonamentat en l'estudi i l'explotació de les emocions com a factor de motivació i potenciació dels altres (Model B).

# data[].attributes.body
4. Identifica els diferents models d'escola. Model A (No solo ESO). Model B (escoles en transformació)

Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

-Gerència científica: Model A

-Relacions humanes:Model B

-Teoria de la conducta: Les teories de la conducta són la síntesi de les teories de gerència científica i de les relacions humanes. de la qual es critica l'excessiva divisió de tasques o el fet que planteja l'interès econòmic com a únic incentiu del treballador.

-Teoria general del sistema: Segons la teoria general de sistemes (Bertalanffy), les organitzacions s'entenen com a organismes vius, sistemes on tots els elements s'interrelacionen, es creen interdependències i que tenen com a una de les seves característiques més específiques la “equifinalitat” que Bertalanffy defineix com la capacitat d'arribar a un mateix estat per vies diverses.

-Management contemporani: contempla la organització com a element constituent d'una altra de més àmplia amb la qual també existeix relació. En aquest sentit, tota organització es troba influenciada per factors externs, per altres organitzacions de les quals formen part. Així doncs, qualsevol organització ha de tenir en compte l'entorn, un entorn canviant i incert que requereix d'estructures flexibles i adaptables.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

Posicionament

-Escola com a organització: Model A. Visió d’aula, no de centre. Inadactabilitat.

-Escola com a sistema: Model B. Autonomia, diàleg, cooperació

-Escola com a empresa: Model A. Ordre, rigurositat, poca atenció als sentiments.

-Escola com a comunitat: Model B. Oberta a l’exterior, democràtica.

-Escola com a organització complexa: Model B. Educació formal, no formal i informal.

-Escola com a cultura: Model B. Transmissió de valors. Sentiment de pertinença a ella.

-Lideratge distribuit: Model A. La importància es centra en la interacció entre els líders.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions

-Orientada vers l’estructura: Model A. Treballa els òrgans de coordinació i equips de treball i a vegades “s’oblida” dels alumnes.

-Orientada vers els resultats:Model A. Es treballa només per aconseguir resultats i el mèrit és tot de l’equip directiu.

-Orientada vers les persones: Model A.  Mancances d'organització. Sorgeixen conflictes entre l’equip directiu.

-Orientada vers la societat:Model B. Coordinació i participació dels alumnes en l’estructura organitzativa.

-Orientada vers el creixement: Model B. Tots participam i esteim conectats en un creixement colectiu.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge

-Aula democràtica (Lewin): Identificà els estils democràtic o participatiu, autoritari i liberal (laissez faire). El democràtic o participatiu implica un protagonisme considerable del grup (MODEL B), l’autoritari suposa un protagonisme exclusiu del líder(MODEL A) i el laissez faire es caracteritza per l’absència d’intervenció per part del líder.

-Direcció per objectius (Drucker): Definí la direcció per objectius com l’estil que, mitjançant una planificació sistemàtica, subordina tota la seva actuació a l’assoliment d’aquells.Model B

-Orientat vers la relació de les persones/tasca treball (Blake i Mouton):Distingiren entre el lideratge orientat vers la relació (OR) (Model B), és a dir, vers les persones i el lideratge orientat vers la tasca (Model A)(OT), és a dir, vers el treball i la seva organització.

-Orientat vers les característiques del grup.(Hersey i Blanchard) :

1-Competència però no motivació:hi correspon l’estil ordenatiu. (Model A)

2-Competència i motivació:hi correspon l’estil delegatiu. (Model B)

3-Manca de competència però motivació positiva:hi correspon l’estil participatiu (Model B).

4-Manca de competència i manca de motivació:  hi correspon l’estil comercial (Model A).

-Burocràtic: marcat pel seguiment de les normes (Model A).

-Carismàtic: està definit per les característiques personals del líder (Model A i B).

-Orientat vers l’estudi de les emocions com a factor de motivació(Goleman y Boyatzis): Identifiquen el lideratge ressonant, fonamentat en l'estudi i l'explotació de les emocions com a factor de motivació i potenciació dels altres (Model B).

# data[].attributes.body
5. Modificacions en la identificació dels conceptes teòrics (a partir de les aportacions de la resta de grups)

Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals.

Podem trobar que un centre educatiu és pot planificar de 5 maneres: la primera és la gerència científica on no tenen relació entre elles la parts de planificació i la d’execució, cada grup de persones fa una d’aquestes 2 funcions; la segona és l’escola de les relacions humanes que s’oposa a la primera; en tercer lloc tenim les teories de la conducta que te característiques de les dos primeres pero donen molta importància a l’autorealització de cada infant però com persona i no com estudiant; el quart tipus d’organització és la teoria general de sistemes on totes les parts estàn recolçades per les altres, hi ha una gran interrelació; i per darrera tenim el management contemporani on continuament està evolucionant i sempre s’adapten a les necessitats de la societat

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

El funcionament de l’escola el podem classificar segons:

El centre educatiu com un sistema de model B (escoles en transformació)on es dóna més importància a la cooperació, companyerisme i diàleg.

El centre educatiu com una empresa com és el model A (l'escola de “No solo ESO”) on la seva prioritat és tenir benefici sense tenir cura de les desigualtats que fan un flac favor a l’educació.

El centre educatiu com a organització complexa i multidimensional propi del model B que dona la importància que es mereix a la educació tant dins el centre com fora, tenir capacitat per solucionar adversitats reals a la vida quotidiana.

El centre educatiu com a comunitat està que trobam al model d’escola B que el que vol es crear un espai on diferents tipus de persones que es relacionen per donar punts de vista i mitjançant la comunicació, crear comunitats d’aprenentatge.

El centre educatiu com a cultura que està present al model d’escola tipus B on s’encarrega de transmetre consells tant dins i fora de l’escola per fomentar un esperit d’equip pel fet d’anar a la mateixa classe o centre.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions.

Orientada cap l'estructura. La jefatura està definida pero no és molt útil. Es treballa molt les estructures, els equips de coordinació i de treball, pero no es dona claretat a l’ora de realitzar les funcions.

Orientada cap als resultats. L'autoritat és clara i estamental. El més important és aconseguir els objectius per davant dels mètodes per aconseguir-los. El director és la máxima figura de direcció i la resta estàn per dur a terme el que dicta aquest

Orientada cap a les persones. L'autoritat és democràtica; les estructures són febles i la presa de decisions no es clara perquè no es prenen pels òrgans representatius, sinó que s’eligeixen per diferents representants de cada grup. Les funcions i les responsabilitats no estan ben delimitades.

Orientada cap a la societat. Es preocupa per les necessitats de la societat tant dins com fora de l’escola, és forta i cohesionada. És integradora d’objectius, persones i coneixements. L’autoritat, la gestió i la presa de decisions estàn cohesionades, però les funcions estan ben delimitades. Existeixen estructures de participació i coordinació. En pot ser una referència un centre escolar constituït com a cooperativa.

Orientada cap al creixement la cultura orientada al creixement en el marc de contextos de confiança. Tant docents, alumnes, famílies, membres de la comunitat, responsables polítics i investigadors, tots participan, crean i estan connectats en el marc de les nostres cultures educatives.

Quin és el tipus de lideratge que orientaaquest funcionament? Estils de lideratge.

En el model A és molt clar a l’escola de Lewis ja que el director és el líder i han de efectuar el que ell digui i arribar als seus objectius sense tenir dret a oponer-se o a debatre els mètodes, ni dels alumnes ni de les famílies dels alumnes.

En canvi, en el model B es pot veure reflectit un tipus de lideratge com Hersey i Blanchard, tots poden participar en la prensa de decicions.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge.

En el model A trobam un lideratge autoritari on el director és l’únic que pren decisions, és el protagonista (lideratge com Lewis). No presta atenció a les propostes de les persones que formen la institució escolar, només es fa el que ell vol per arribar a complir els seus objectius.

En el model B trobam un lideratge com Hersey i Blanchard, es té en compte la motivació, sa competència i s’adaptabilitat, a més es fomenta la participació.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

La teoría plasmada en el Modelo A es la gestión científica, porque la organización sólo la planifica el director, nada tiene que ver con el profesorado y sólo se encarga de entregar los contenidos académicos. Por ello estamos viendo un aumento de las tensiones entre estudiantes y profesores, con cuestiones como no se les explica a los directores ni se les ofrece la oportunidad de poner límites. En el Modelo B, por otro lado, podemos identificar las relaciones interpersonales, la teoría del comportamiento, la teoría general de sistemas y la gestión contemporánea, como ya existe una relación entre ellas, la escuela se adapta a los factores externos y considera la participación y la motivación.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionamen

En el caso del vídeo modelo A,los profesores no tienen una buena comunicación ni organización, los alumnos no hacen su parte y se comportan mal en el aula, la escuela funciona como una empresa, ya que lo que se busca en este centro es una buena imagen mientras por dentro se puede ver esa mala organización.En el modelo B el trabajo es coordinado y se tiene en cuenta en todo momento  al clauestro y también las necesidades del alumno ya que al estar comunicados hay mejor coordinación.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions

En el Modelo A, la cultura escolar se basa en la falta de trabajo en equipo entre docentes y el director ya que el toma todas las decisiones sin tener en cuenta ninguna mas, . La cultura está orientada hacia la estructura, los resultados y las personas.

En el grupo B hacen las cosas de forma coordinada, todo el equipo está implicado, con ganas de mejorar, los alumnos han adquirido unos valores, ganas de aprender y buena actitud. En el ambiente de estas escuelas se respira respeto e interés. Las culturas de estos centros están socialmente orientadas al crecimiento.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge

Modelo A, podemos decir que representa el estilo de liderazgo de Ducker porque se centra solo en cumplir los objetivos, sin tener en cuenta el ambiente escolar y la coordinación del equipo directivo y claustro

El modelo B, por su parte, representa el estilo de liderazgo de Hersey y Blanchard, ya que, dependiendo de la situación cada situación corresponde a un estilo de liderazgo particular. Pero sobretodo se tiene en cuenta la coordinación lo cual crea un gran ambiente escolar

# data[].attributes.body
Com s’organitza un centre educatiu? Teories generals.

Basant-nos en les teories generals, podem contemplar que un centre esucatiu es pot organitzar de diverses formes. Una d’elles seria la gerència educativa, la qual destaca perque les parts de la planificació i d’execució no tenen relació entre elles.

També ho seria l’escola de les relaciona humanes, la qual destaca per contradir a la primera que hem explicat anteriorment.

Una altra forma serien les teories de la conducta, que està caracteritzada per les dues citades anteriorment, amb la única diferencia que es centren molt en l’alumne com a persona i no tant com estudiant.

A més, podem trobar la teoria general de sistemes, on destaca la cooperació i els objectius, que són les escoles més innovadores.

Per finalitzar, trobam el management contemporani, el qual resalta per estar dispost als canvis i adaptar-se amb facilitat a les circumstàncies que van apareixent.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament.

Un centre educatiu pot funcionar de diferentes maneres, depenent de com sigui la relació i l’escola.

Si ho pensem com un sistema, funciona per les diferents posicions que ho articulen amb normes o materials didàctics. Si ho pensem com una empresa, les seves operacions se centraran únicament a assolir la màxima eficiència per a més prestigi. En tercer lloc, si entenem l'escola com una organització transnacional complexa, per al bon funcionament es tindrà en compte tant l'educació formal com la no formal o no formal. Al final, si entenem l'escola com a comunitat, el funcionament estarà a mans de diversos grups que es comuniquen entre si.

Cap a on s’orienten les seves finalitats? Cultura escolar i orientacions.

Podem trobar diverses orientacions:

1- El centre educatiu com un model B, el qual es basa en escoles que es troben en un continu canvi o transformació, on es dona principal importancia al companyerisme i a la comunicació.

2- El centre educatiu com una empresa, tipus model A, on es centren principalment en el benefici que es pot treure i no tant en l’educació o les desigualtats, cosa que desfavoreix el sistema educatiu.

3- Amb orientació a les persones: Prendre decisions es complicat i les estructures d’aquesta són febles. Les funcions no estan delimitades de manera correcta i es plantegen conflictes amb facilitat.

4- Amb orientació a la societat: Es preocupa per les necessitats de la societar i està ben cohesionada. Té un caràcter d’integració d'interessos i persones. La gestió i

la presa de decisions són compartides, però les funcions estan ben delimitades i organitzades.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge.

En el model A trobam un tipus de lideratge que és autoritari, el qual consisteix en que el director és l’únic que pren decisions, aquest es el model de lideratge com Lewis. Es centra només en les idees i propostes donades pel director i no en el que diu la resta de personal que forma la institució escolar.

Per altra banda, trobam el model B, el qual destaca per tenir en compte les competències i la motivació. Es com el model de Hersey i Blanchard. L’objectiu es fomentar la participació.

# data[].attributes.body
8. Quines són les dificultats que creieu que tindreu per a implementar un sistema de funcionament de centre amb les condicions innovadores necessàries per a un canvi que es mantengui en el temps?
Les dificultats que podem trobar per incorporar un sistema de funcionament de centre, serien les següents:
1- Falta de comunicació entre el personal docent.
2- Trobar a alumnes acostumats a les metodologies tradicionals.
3- Que no es vulguin fer classes pràctiques.
4- Falta de participació.
5- Que el personal docent no estigui qualificat en materies que surten de lo "comú"
6- Falta de material.
7- Por per part del pares i de l'alumnat als canvis.

# data[].attributes.body
GRUPO 5

cómo se organiza un centro educativo?

-la escuela como gerencia científica:

esta teoría se basa en la importancia de la organización y de la repartición de tareas donde cada miembro se centra en una en concreto también se puede ver una jerarquía

-la escuela de la relaciones humanas:

esta teoría es todo lo contrario a la mencionada antes ya que ésta critica la repartición de tareas ya que cree que deberían interrelacionarse los miembros entre ellos

-teoría de la conducta: esta teoría es una síntesis de las dos teorías antes nombradas ya que sigue apareciendo el

liderazgo y la priorización de la motivación.

-teoría general de sistema:

en esta teoría la gente se interrelacionan y todos tienen un objetivo igual a seguir, en esta teoría se puede ver mucha cohesión y comunicación.

-manejo contemporáneo:

en esta teoría se le tiene gran importancia el entorno tanto individual como colectivo Y quiere fomentar una gran cooperación.

cómo funciona? Como son las relaciones personales Que definen este funcionamiento?

escuela como sistema:

este tipo de escuela está formado por agentes educativos,proyectos,trabajos. Éstos agentes educativos toman decisiones conjuntamente.

escuela como empresa:

esta escuela lo que se centra sobre todo es conseguir sus objetivos marcados para así diferenciarse entre los otros colegios como una competencia.

la escuela como una organización compleja y multidimensional:

esta escuela se divide de tres maneras,de manera formal ,no formal e informal.

la escuela como comunidad:

en este tipo de escuela hay una gran interacción entre todos los miembros (familia, profesorado,alumnado...)

hacia donde se orientan sus finalidades

Orientación hacia la estructura:

Este tipo de orientación se centra en la estructura de los equipos de trabajo.

orientada hacia los resultados:

en este tipo de orientación se le da gran importancia a la jerarquía por ello el director es el que manda y toma todas las decisiones

orientada hacia las personas:

en este tipo de orientación no hay una delimitación de poder cada uno aporta las ideas que tiene y esto a veces genera conflictos

orientada hacia la sociedad:

en esta orientación al contrario que la otra si se delimita bien la autoridad y hay una gran organización, también podemos notar la gran cooperación que hay entre todos los miembros.

orientadas al crecimiento:

en este tipo de estación participa todo el mundo del entorno escolar, tanto de manera pública como de manera privada, y así conectan las diferentes culturas educativas.

cuál es el tipo de liderazgo que orienta este funcionamiento?

lewin: el liderazgo puede

participativo o

Liberalismo (cada uno hace lo suyo)

Drucken: El liderazgo se mueve para perseguir algunos logros.

Blake y Mouton: Liderazgo hacia las

tareas o a las personas

Hersey y Blanchard: Imprescindible

considerar la motivación

la competencia y adaptabilidad.

Owens: Liderazgo carismático

(Se refiere a una persona con gratitud y cuidado relación) o liderazgo burocracia (con seguimiento estándar).

Gorman: muy concentrado en las personas

Liderazgo distribuido: las ideas de gestión se comparten, se democratizan a través del liderazgo, Hay un impulso para el cambio, las ideas mejoraran el rendimiento, objetivos, trabajo...

# data[].attributes.body
1. INDIVISUALISME:

Lortie

Per tal de reduir l’individualisme, hauriem de reduir també el presentisme. D’aquesta manera, si disminuim aquests dos factor, com a resultat, també obtendrem una reducció del conservadorisme.

1. ESTRUCTURA DE DÈBIL ACOBLAMENT:

Weick

L'acoblament dèbil és característic dels sistemes socials, en els quals les connexions entre les parts que integren una organització són febles, discontínues i poc constants ja que els seus integrants tenen objectius i concepcions canviants. Entre les principals característiques dels acoblaments dèbils, Weick destaca les següents:

Són més sensibles als canvis ja que els elements que els integren tenen un alt grau d'independència.

Aquest alt grau d'independència dificulta que les solucions que es troben siguin assumides per tots els elements i arribin a tots ells.

Hi ha discontinuïtat entre mitjans i fins.

Cap error del sistema pot pertorbar l’ordre intern de l’organització.

Els mecanismes de control, supervisió i avaluació són dèbils.

Els professors tenen amplis marges d’actuació.

Les aules són espais privats d’exercicis professionals (cel·lularisme).

A més a més, podriem destacar diversos graus d’acoblament entre dos Òrgans de govern (equip directiu i Claustre) i dos òrgans de coordinació (Comissió de Coordinació Pedagògica i Equips de Cicle): Primer destacam el molt acoblat, el qual hi ha molta relació entre els components; Dèbilment acoblat, hi ha certa dependència entre alguns components, mero malgrat hi sigui la relació és feble; Sense acoblar, no hi ha dependència en absolut entre els distints compenents.

1. ANARQUIA ORGANITZADA:

Clark

Està relacionada amb la de l’individualisme i la de difícil acoblament en el sentit que el pes de les individualitats, quan no hi ha una estructura definida, pot produir disfuncions organitzatives. Així mateix, una estructura organitzativa flexible pot garantir que les iniciatives individuals esdevinguin motiu de cohesió més que no pas de desconnexió.

1. REALITAT SOCIALMENT CONSTRUÏDA:

Greenfield

Les persones que componen el centre educatiu interactuen entre ells i amb l'entorn on està inserit el centre. L’escola genera rols, estructures, normes, valors i xarxes de comunicació informals més enllà de les establertes i en conjunt arriba a constituir una identitat que amb l’ajuda del llenguatge s’acaba de definir. Aquesta identitat és la nostra realitat social que en definitiva és allò que creiem que és.

Les característiques d’un centre escolar, depen molt de les persones que hi formen part.

La gran importància del factor humà en la construcció social de la realitat escolar està condicionat per la predominància del professor i, per tant, de l’aula, la qual cosa sovint condiciona excessivament la cultura del centre.

1. MICROCOSMOS SOCIAL COMPLEX:

Escudero

L'escola és en si mateixa un microcosmos social on es reprodueixen les característiques i estructures de l'entorn. Hi conflueixen col·lectius diferents (famílies, alumnes, mestres, altres professionals...) que intenten articular mecanismes de relació, de coordinació en vistes a aconseguir una educació de qualitat; però moltes vegades, des de posicions diferents i, en ocasions, contraposades.

1. ORGANITZACIÓ QUE REBUTJA L’EFICÀCIA:

Municio

L'eficàcia és la capacitat per assolir els objectius proposats. En aquest sentit, l'avaluació és el procés que permet esbrinar el grau d'assoliment dels objectius; ara bé, l'avaluació escolar (com l'avaluació del sistema educatiu) és un tema complex. Hi ha una gran tradició escolar en avaluar el rendiment dels alumnes, però no hi és encara la d'avaluar el professorat, els òrgans de coordinació, els centres i el propi sistema educatiu.

1. ORGANITZACIÓ DE DIFÍCIL GESTIÓ:

Antúnez i Gairín

La complexitat de l'organització escolar requereix d'una professionalització i especialització dels equips directius. Gestionar una comunitat educativa amb tanta diversitat d'interessos i de criteris com és la d'un centre educatiu requereix d'uns directius formats en tècniques de gestió. No obstant això, cal tenir en compte que l’organització i la gestió del centre no són una finalitat en si mateixa i que els models organitzatius han de respondre a un model d’escola lligats a la innovació i a la transformació i millora constants.

En un centre escolar es produeixen nombroses situacions d'ensenyament- aprenentatge. En el si de l'escola es prenen moltes decisions que afecten el conjunt del centre. Es realitzen reunions de coordinació, es planifica el curs, el trimestre. El funcionament de l'escola genera una gran varietat i riquesa de tasques de docència i de gestió.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

La teoría que es veu reflexada al model A és la primera: la gerència científica, ja que l’organització la planifica únicament el director sense interrelacionar-se amb els mestres, mentre aquests s’encarreguen únicament de transmetre el contingut acadèmic. Observant les respostes dels nostres companys podem dir que el director  exercia un lideratge autoritari on la resta de professors rebien les ordres passivament

Com a conseqüència d’això veim com les tensions entre alumnes i mestres augmenten sense que el director sigui informt ni tingui l’oportunitat de posar límits, entre altres problemes.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

L’escola funciona com a sistema, donant importància al diàleg, la comunicació i la cooperació. És molt important la comunicació que duen a terme tots els individus que formen part de l’organització de l’escola, concretament els professors. És important que els docents es comuniquin entre ells, tant fora de l’aula com dins l’aula. És important que es creïn objectius comuns entre els components de l’escola.

Cap a on s'orienten les seves finalitats? Cultura escolar i orientacions

La cultura escolar es pot resumir en les normes quotidianes, valors i creences que impregnen el comportament, les tradicions i els rituals en el marc d’un centre educatiu. En el cas del video de l’escola tipus A podem apreciar com la cultura organitzativa del centre està orientada vers els resultats, ja que en aquest estil, l'autoritat és clara i jerarquitzada i es prioritza l'assoliment dels objectius per damunt dels processos que s'han de dur a terme per assolir-los, atès que es mostra que el director és la màxima autoritat i regeix la llei de que la fi justifica els mitjans. Contrastant-ho amb les aportacions dels altres grups, veiem que l'equip directiu representa el motor de l'escola i la resta tan sols són participants.

A més, orientada vers l'estructura es relaciona amb l'escola tipus A i B, ja que treballa les estructures, els òrgans de coordinació, els equips de treball... Orientada vers la societat es relaciona amb l'escola tipus B perquè dona importància a les necessitats del centre, amb unes funcions ben delimitades i amb estructures de participació i coordinació. I orientada vers el creixement es relaciona amb l'escola tipus B, ja que es planteja la idea que tots participem, creem i estem connectats en el marc de les nostres cultures educatives.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge

Si comparem la nostra resposta amb la de l’altre grup, podem observar com nosaltres vam aclarir el tipus de lideratge que apareixia en el video. En quant a la resposta, vam coincidir en que era un lideratge autoritari, el qual es caracteritza per protagonisme exclusiu del director, és a dir, que dicta el que s’ha de fer i els objectius als quals vol arribar sense tenir res més en compte.

# data[].attributes.body
INDIVISUALISME:

Lortie

Per reduir l’individualisme, hauriem de reduir també el presentisme. Com a resultat, obtendrem una reducció del conservadorisme.

ESTRUCTURA DE DÈBIL ACOBLAMENT:

Weick

Entre les principals característiques dels acoblaments dèbils, Weick destaca les següents:

-Són més sensibles als canvis ja que els elements que els integren tenen un alt grau d'independència.

-Aquest alt grau d'independència dificulta que les solucions que es troben siguin assumides per tots els elements i arribin a tots ells.

-Cap error del sistema pot pertorbar l’ordre intern de l’organització.

-Els mecanismes de control, supervisió i avaluació són dèbils.

-Els professors tenen amplis marges d’actuació.

-Les aules són espais privats d’exercicis professionals (cel·lularisme).

A més a més, podriem destacar diversos graus d’acoblament entre dos Òrgans de govern (equip directiu i Claustre) i dos òrgans de coordinació (Comissió de Coordinació Pedagògica i Equips de Cicle): Primer destacam el molt acoblat, el qual hi ha molta relació entre els components; Dèbilment acoblat, hi ha certa dependència entre alguns components, mero malgrat hi sigui la relació és feble; Sense acoblar, no hi ha dependència en absolut entre els distints compenents.

ANARQUIA ORGANITZADA:

Clark

Està relacionada amb la de l’individualisme i la de difícil acoblament en el sentit que el pes de les individualitats, quan no hi ha una estructura definida, pot produir disfuncions organitzatives. Així mateix, una estructura organitzativa flexible pot garantir que les iniciatives individuals esdevinguin motiu de cohesió més que no pas de desconnexió.

REALITAT SOCIALMENT CONSTRUÏDA:

Greenfield

Les persones que componen el centre educatiu interactuen entre ells i amb l'entorn on està inserit el centre. L’escola genera rols, estructures, normes, valors i xarxes de comunicació informals més enllà de les establertes i en conjunt arriba a constituir una identitat que amb l’ajuda del llenguatge s’acaba de definir. Aquesta identitat és la nostra realitat social que en definitiva és allò que creiem que és.

Les característiques d’un centre escolar, depen molt de les persones que hi formen part.

La gran importància del factor humà en la construcció social de la realitat escolar està condicionat per la predominància del professor i, per tant, de l’aula, la qual cosa sovint condiciona excessivament la cultura del centre.

MICROCOSMOS SOCIAL COMPLEX:

Escudero

L’escola és una mena de microcosmos on influeixen tots els components de l’escola, els quals interactuen entre ells per tal d’aconseguir una bona educació, tot i que no sempre tenen tots les mateixes oportunitats.

ORGANITZACIÓ QUE REBUTJA L’EFICÀCIA:

Municio

L’eficàcia és la capacitat per assolir els objectius proposats. L’avaluació és el procés que permet comprovar el grau d’assoliment dels objectius, però en la tradició escolar només s’utilitza per avaluar als alumnes i no també als mestres, els centres, els òrgans de coordinació o al sistema educatiu.

ORGANITZACIÓ DE DIFÍCIL GESTIÓ:

Antúnez i Gairín

La complexitat de l'organització escolar requereix d'una professionalització i especialització dels equips directius. Gestionar una comunitat educativa amb tanta diversitat d'interessos i de criteris com és la d'un centre educatiu requereix d'uns directius formats en tècniques de gestió. No obstant això, cal tenir en compte que l’organització i la gestió del centre no són una finalitat en si mateixa i que els models organitzatius han de respondre a un model d’escola lligats a la innovació i a la transformació i millora constants.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals.

Model A (No solo ESO): s’identifica amb el model de gerencia científica perquè es distribueixen les diferents tasques entre els treballadors del centre, així com l’especificació individual i, la més important, la jerarquia. El director és qui té més poder pel que fa a les decisions que es prenen al centre.

Model B (escoles en transformació): s’identifica amb les relacions humanes, la teoria de la conducta i  la teoria general de sistemes i management contemporani perquè  aposta per la dinàmica de grups, la supervisió democràtica i la motivació dels treballadors per al bon funcionament de l'organització, la qual es troba influenciada per factors externs, així doncs, ha de tenir en compte l'entorn.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament.

Model A:

-Escola com a organització: visió d’aula, no de centre. Inadactabilitat de canvi; la manca de productivitat, de sistema d’avaluació i de repartiment de les tasques.

-Escola com a empresa: amb l’objectiu d’aconseguir una bona imatge; es caracteritza per la competitivitat vers els altres centres, l’ordre, la normativa i l'avaluació

-Lideratge distribuit: fa referència a un model on la importància es centra en la interacció entre els líders.

Model B:

-Escola com a sistema: comunicació, diàleg i cooperació per l’autonomia de feina; i pels objectius comuns reconeguts.

-Escola com a comunitat: escola democràtica i oberta a l'exterior; amb espais de trobada; amb actituds de cooperació i coordinació.

-Escola com a organització complexa: educació formal, i no només dins les aules, sinó que també no formal i informal.

-Escola com a cultura: transmissió de valors des de una filosofia de feina i de vida. Sentiment de pertinença a ella.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions.

Model A:

-Orientada vers l’estructura: treballa molt les estructures, els òrgans de coordinació, els equips de treball, etc; però a vegades no té en compte als alumnes.

-Orientada vers els resultats: es treballa només per aconseguir resultats i tot el mèrit és de l’equip directiu, ja que representa el motor de l’escola i la resta tan sols són participants.

-Orientada vers les persones: mancances d'organització en les estructures, funcions i responsabilitats. Sorgeixen conflictes constantment.

Model B:

-Orientada vers l’estructura: treballa molt les estructures, els òrgans de coordinació, els equips de treball, etc; però a vegades no té en compte als alumnes.

-Orientada vers la societat: dona importància a les necessitats del centre; coordinació i participació dels alumnes en l’estructura organitzativa.

-Orientada vers el creixement: tots participam i esteim connectats en el marc de les nostres cultures educatives.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions.

En el cas del model A (No solo ESO) no existeixen uns objectius i es treballa fora compartir la cultura del centre i amb molta desorganització tant per part dels mestres com l’equip directiu. En quant als alumnes, hi ha una falta de motivació notable i, els mestres, cap a ells, utilitzen tècniques autoritàries com càstigs o un excés de passivitat. Per acabar, l’únic important són els resultats acadèmics dels alumnes i la imatge que ofereix el centre cap a l’exterior.

En canvi, en el cas del model B, s’ofereix molta coordinació i l’equip docent treballa per aconseguir els objectius. Els alumnes, amb aquest model, van a l’escola amb motivació per aprendre i adquireixen una sèrie de valors essencials, com el treball en equip. L’objectiu principal d’aquests centres és el creixement personal vers la societat.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge.

En el model A (No solo ESO) el lideratge per part del director és autoritari i és també qui pren totes les decisions del centre fora atendre les altres opinions de l’equip docent. A més, veiem un estil burocràtic que es caracteritza pel compliment de la normativa escolar.

En canvi, al model B, el lideratge és liberal i tothom té dret a opinar i s’examinen les propostes dels docents. El director és el líder, però no és l’únic que decideix, ja que els altres mestres també formen part de les decisions. Aquest tipus de director és una persona propera als altres.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals

Es poden organitzar de les seüents maneres: la primera és la gerència científica on no tenen relació entre elles la parts de planificació i la d’execució, cada grup de persones fa una d’aquestes 2 funcions; la segona és l’escola de les relacions humanes la qual és totalment contrària a la primera; en tercer lloc tenim les teories de la conducta que te característiques de les dues primeres però donen molta importància a l’autorealització de cada infant com persona i no com estudiant; el quart tipus d’organització és la teoria general de sistemes on totes les parts estàn recolçades per les altres, hi ha una gran interrelació; i per darrera tenim el management contemporani on continuament està evolucionant i sempre s’adapten a les necessitats de la societat.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament

Un centre educatiu pot arribar a funcionar de diverses formes segons com entenguem la figura de l’escola. Si veiem aquesta com un sistema, aquest funcionarà gràcies als diferents càrrecs que la componen juntament amb les seves normes u materials didàctics. Si la veiem com una empresa, simplement el seu funcionament estarà focalitzat en arribar a l’eficàcia màxima per tal d’atresorar més prestigi. En tercer lloc, si entenem l’escola com a una organització complexa multinacional, es tindran en compte tant l’educació formal, com la no formal o la informal per aconseguir un bon funcionament. I finalment, si entenem l’escola com a comunitat, el funcionament estarà en mans dels diversos col·lectius que interactuen entre ells.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions

El centre educatiu ha de tenir una estructura organitzativa que garanteixi que tots els sectors que integren la comunitat educativa tinguin espais de participació, de debat i coordinació. El propòsit d'una cultura escolar és aconseguir que els membres adoptin conductes predictibles i un model d’actuació comú. Perquè els centres educatius siguin efectius, el professorat ha d’entendre i compartir la cultura organitzativa en la que treballa i si cal ha de participar en la seva modificació per tal de millorar-la.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge

Lewin (1939) Identificà els estils democràtic o participatiu, autoritari i liberal. El democràtic o participatiu implica un protagonisme considerable del grup, l’autoritari suposa un protagonisme exclusiu del líder i el lkiberal es caracteritza per l’absència d’intervenció per part del líder.

Drucker (1964) Definí la direcció per objectius com l’estil que, mitjançant una planificació sistemàtica, subordina tota la seva actuació a l’assoliment d’aquells.

Blake i Mouton (1964) Distingiren entre el lideratge orientat vers la relació (OR), és a dir, vers les persones i el lideratge orientat vers la tasca (OT), és a dir, vers el treball i la seva organització.

Hersey i Blanchard (1969) Elaboraren una tipologia situacional, basada en les característiques dels grups humans liderats, de tal manera que en cada situació hi correspon un estil de lideratge concret. Aquestes característiques dels grups són dues: a) La competència: saber fer una cosa b) La motivació: voler fer-la. D'aquestes dues característiques se'n poden derivar quatre situacions diferents que exigeixen quatre estils diferents de lideratge: 1a. Competència però no motivació: hi correspon l’estil ordenatiu 2a. Competència i motivació: hi correspon l’estil delegatiu 3a. Manca de competència però motivació positiva: hi correspon l’estil participatiu 4a. Manca de competència i manca de motivació: hi correspon l’estil comercial. Owens (1976) Completà aquesta tipologia amb l’estil burocràtic, marcat pel seguiment de les normes, i l’estil carismàtic, definit per les característiques personals del líder.

Goleman i Boyatzis (2002) Identifiquen el lideratge ressonant, fonamentat en l'estudi i l'explotació de les emocions com a factor de motivació i potenciació dels altres.

# data[].attributes.body
Com s'organitza un centre educatiu? Teories generals.

El model A s’identifica amb el model de gerencia científica perquè es distribueixen les diferents tasques entre els treballadors del centre, així com l’especificació individual i, la més important, la jerarquia. El director és qui té més poder pel que fa a les decisions que es prenen al centre.

El model B s’identifica amb les relacions humanes, la teoria de la conducta i  la teoria general de sistemes i management contemporani perquè  aposta per la dinàmica de grups, la supervisió democràtica i la motivació dels treballadors per al bon funcionament de l'organització, la qual es troba influenciada per factors externs, així doncs, ha de tenir en compte l'entorn.

Com funciona? Com són les relacions personals que defineixen aquest funcionament? Tendències i posicionament.

Model A:

-Escola com a organització: visió d’aula, no de centre. Inadactabilitat de canvi; la manca de productivitat, de sistema d’avaluació i de repartiment de les tasques.

-Escola com a empresa: amb l’objectiu d’aconseguir una bona imatge; es caracteritza per la competitivitat vers els altres centres, l’ordre, la normativa i l'avaluació

-Lideratge distribuït: fa referència a un model on la importància es centra en la interacció entre els líders.

Model B:

-Escola com a sistema: comunicació, diàleg i cooperació per l’autonomia de feina; i pels objectius comuns reconeguts.

-Escola com a comunitat: escola democràtica i oberta a l'exterior; amb espais de trobada; amb actituds de cooperació i coordinació.

-Escola com a organització complexa: educació formal, i no només dins les aules, sinó que també no formal i informal.

-Escola com a cultura: transmissió de valors des de una filosofia de feina i de vida. Sentiment de pertinença a ella.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions.

Model A:

-Orientada vers l’estructura: treballa molt les estructures, els òrgans de coordinació, els equips de treball, etc; però a vegades no té en compte als alumnes.

-Orientada vers els resultats: es treballa només per aconseguir resultats i tot el mèrit és de l’equip directiu, ja que representa el motor de l’escola i la resta tan sols són participants.

-Orientada vers les persones: mancances d'organització en les estructures, funcions i responsabilitats. Sorgeixen conflictes constantment.

Model B:

-Orientada vers l’estructura: treballa molt les estructures, els òrgans de coordinació, els equips de treball, etc; però a vegades no té en compte als alumnes.

-Orientada vers la societat: dona importància a les necessitats del centre; coordinació i participació dels alumnes en l’estructura organitzativa.

-Orientada vers el creixement: tots participam i esteim connectats en el marc de les nostres cultures educatives.

Cap a on s'orienten les seves finalitats?  Cultura escolar i orientacions.

En el cas del model A (No solo ESO) no existeixen uns objectius i es treballa fora compartir la cultura del centre i amb molta desorganització tant per part dels mestres com l’equip directiu. En quant als alumnes, hi ha una falta de motivació notable i, els mestres, cap a ells, utilitzen tècniques autoritàries com càstigs o un excés de passivitat. Per acabar, l’únic important són els resultats acadèmics dels alumnes i la imatge que ofereix el centre cap a l’exterior.

En canvi, en el cas del model B, s’ofereix molta coordinació i l’equip docent treballa per aconseguir els objectius. Els alumnes, amb aquest model, van a l’escola amb motivació per aprendre i adquireixen una sèrie de valors essencials, com el treball en equip. L’objectiu principal d’aquests centres és el creixement personal vers la societat.

Quin és el tipus de lideratge que orienta aquest funcionament? Estils de lideratge.

En el model A (No solo ESO) el lideratge per part del director és autoritari i és també qui pren totes les decisions del centre fora atendre les altres opinions de l’equip docent. A més, veiem un estil burocràtic que es caracteritza pel compliment de la normativa escolar.

En canvi, al model B, el lideratge és liberal i tothom té dret a opinar i s’examinen les propostes dels docents. El director és el líder, però no és l’únic que decideix, ja que els altres mestres també formen part de les decisions. Aquest tipus de director és una persona propera als altres.