# data[].attributes.body
Pravila su bila jednostavna: svi sednu u red, jedan pored drugoga. Telefonista, odnosno prva osoba u redu, igraču do sebe šapne neku reč. I tada kreće smehoteka. Svaki sledeći igrač treba da je što tiše, u uho, ponoviti onome do sebe i tako se šapuće do kraja reda. Poslednji u redu tu reč treba da glasno izgovori! Ako me sećanje ne vara, jedna od najomiljenijih reči za zadavanje bila je - otorinolaringolog! A koja je bila u vašem društvu? Dok reč stigne od početka do kraja vrlo često se izvitoperi, a onda nastaje prava smehoteka.

# data[].attributes.body
Parče krede i površina na kojoj se može pisati – beton ili asfalt – i svi uslovi za igru Školice su ispunjeni. Mi smo napravili školicu u našoj učionici. Kako se školica crta, verovatno još pamtite – jedna kockica, pa zatim dve naporedne, pa opet jedna, i tako do kraja. Koliko ukupno polja ima, zavisi od vas i deteta. Kada se nacrta, treba upisati brojeve u svako polje redom, od 1 pa naviše. Zatim se treba opremiti kamenčićem za bacanje (može da posluži i vaše parče krede). Ukoliko igra jedno dete, ono, stojeći na startu, baca kamenčić u polje broj 1, skače do njega, uzima kamenčić i vraća se na početak. Dete do obeleženog polja skače na jednoj nozi, a ukoliko spusti drugu nogu, pogodi polje koje nije na redu ili stane na nacrtani okvir, kreće iz početka. Kada igra više dece zajedno, kod svake načinjene greške, igrač kamenčić predaje sledećem detetu i tako u krug dok prvi ne završi sva polja redom i tako postane pobednik. Iskusnija deca mogu igru da učine zanimljivijom tako što će predmet da bacaju unatraške, da skaču obema nogama, žmureći… Igra je odlična za razvijanje osećaja za prostor, preciznost i jačanje zglobova i mišića nogu.

# data[].attributes.body
Za ovu igru potrebno je veće društvo koje se podeli u dve jednake grupe. Igrači svake grupe se uhvate za ruke i stanu tačno prekoputa druge ekipe, na rastojanju od desetak metara. Tada jedan tim viče uglas: „Arjačkinje, barjačkinje, koga ćete?“, a protivnički tim odgovara tako što izvikuje ime nekog od igrača suprotne strane. Tada se prozvani zatrči iz sve snage, sa ciljem da probije protivničku liniju. Ukoliko protrči i razbije lanac igrača, tada bira jednog od igrača protivničkog tima i vodi ga sa sobom nazad, u svoj tim. Ukoliko ga spreče da probije lanac, onda ostaje u drugom timu. Pobeđuje ona grupa koja sakupi sve igrače iz protivničke ekipe.

# data[].attributes.body
Jedno dete započinje igru tako što juri ostalu decu koja trče slobodno. Kada nekog uhvati, ostaje spojen sa njim, i držeći se za ruke, oni počinju poteru za ostalom decom. Kada uhvate sledeće dete i ono zajedno sa njima juri ostalu decu. Igra traje dok poslednje dete ne ostane na slobodi, a ono postaje prva karika sledećeg kruga.

# data[].attributes.body
Muzičke stolice je igra koja se vrlo lepo može igrati na rodjendanima. Učestvuje dosta igrača i vrlo je zanimljiva. U izabranom prostoru postave se stolice u krug tako da bude jedna stolica manje nego što je takmičara.  Takmičari formiraju takođe krug oko stolica, jedan iza drugog. Nakon toga počinje muzika da se pušta i takmičari se kreću u ritmu muzike, u formiranom krugu. Vođa igre u jednom trenutku prekidua muziku i zadatak svakog igrača je da sedne na najbližu stolicu Takmičar koji ne uspe da zauzme stolicu, isključuje se iz igre. Igra se nastavlja sa ostalim takmičarima i izbacuje se jedna stolica. Nakon sledeće muzičke pauze izbacuje se sledeći igrač koji nije uspeo da sedne i još jedna stolica, sve dok ne od dva igrača ne sedne na jednu stolicu i postaje pobednik u igri.

U zavisnosti od uzrasta takmičara igra se može otežavati uvođenjem pravila da se nakon muzičke pauze,  menja smer kretanja takmičara (u suprotnom pravcu), ili đuskanjem takmičara u ritmu muzike, udaljenih od stolica za oko 1m, na primer i kombinovanjem iznenadnim, naizmeničnim kraćim i dužim emitovanjem muzičkih intervala, nakon muzičkih pauza, što bi igru činilo dinamičnijom i veselom. Sve to, vođa igre može da kombinuje na  vešt i zanimljiv način (promenu smera objaviti zviždukom na primer, a udaljavanje od stolica, udarcima dlanom o dlan, tri puta na primer).

Takođe je uvek važno da vođa igre dobro poznaje pravila igre, jasno saopšti pravila, objavi glasno početak igre, aktivno prati tok igre i reaguje na nepoštovanje pravila ili moguća iznenađenja, objavljuje kraj igre i rezultat.