# data[].attributes.body
1. Leonardas da Vinčis
2. Donatelas
3. --Lorencas Gibertis--
4. Filipas Bruneleskis
5. Sandras Botičelis
6. Mikelandželas
7. Rafaelis
8. Albrechtas Diureris
9. Mazačas+Fra Filipas Lipis
10. Ticianas

# data[].attributes.body
italų renesanso tapytojas, architektas, poetas, skulptorius, muzikantas, meno teoretikas, inžinierius, išradėjas, filosofas. Tai viena iš plačiausiai žinomų istorinių asmenybių. Leonardas da Vinčis, kartu su Mikelandželu ir Rafaeliu, sudaro tradicinę iškiliausių aukštojo renesanso menininkų trijulę.
Leonardo kūryba ir jo veiklos daugiapusiškumas įgalino vėlesnius istorikus praminti jį archetipiniu „renesanso žmogumi“, įvardinti vienu iškiliausių renesanso epochos humanistų ir polimatų. Keletas iš Leonardo tapybos kūrinių: „Mona Liza“ ir „Paskutinė vakarienė“, yra vieni iš pačių žinomiausių Vakarų kultūroje. XX a. padidėjo dėmesys Leonardui, kaip išradėjui, inžinieriui, mąstytojui.

# data[].attributes.body
Mikelandželas Buonarotis
1475m-1564m. Italų renesanso dailininkas, skulptorius, architektas, poetas. Kilęs iš Florencijos. Tai vienas iškiliausių visų laikų menininkų ir žymiausių istorinių asmenybių. Jo kūryba turėjo didžiulį poveikį tolimesniam Europos tapybos ir skulptūros vystymuisi. Gyvenimo metus jis sukūrė tiek nuostabių darbų, kad jų užtektų net dešimčiai talentingų žmonių. Kaip asmenybė, Mikelandželas buvo nenuolankaus būdo, nuolat konfliktavo su kitais menininkais ir užsakovais − ne mažiau ambicingais ir įnoringais Romos popiežiais.

Mikelandželas laikomas nepralenktu nuogo vyriško kūno vaizdavime. Savo moterų vaizdiniams Mikelandželas naudodavo vyriškus modelius. Kaip niekas kitas, Mikelandželas savo tapyboje ir skulptūroje įkūnijo tai, kas įvardijama „didingumu“. Jo freskų herojai spinduliuoja antžmogiška dvasine ir kūniška jėga. Tuo pasireiškia dailininko humanizmas, dėmesys žmogui ir jo išgyvenimams. Mikelandželas meno prasmę matė žmogaus vaizdavime.

# data[].attributes.headline
Siksto koplyčios lubų freskos 1508 - 1512 m. 

# data[].attributes.subject
Siksto koplyčios lubų freskos 1508 - 1512 m. 

# data[].attributes.body
Tai vienas iš garsiausių ir žinomiausių Vakarų kultūros dailės kūrinių.

# data[].attributes.headline
Dievo (dešinėje) ranka, perduodanti Adomui gyvybę (arba sielą) - vienas iš žinomiausių Siksto koplyčios lubų fragmentų

# data[].attributes.subject
Dievo (dešinėje) ranka, perduodanti Adomui gyvybę (arba sielą) - vienas iš žinomiausių Siksto koplyčios lubų fragmentų

# data[].attributes.headline
Freska „Paskutinis teismas“ 	       1536 - 1541m. 

# data[].attributes.subject
Freska „Paskutinis teismas“ 	       1536 - 1541m. 

# data[].attributes.body
Sandras Botičelis (1445 - 1510 m.) buvo italų ankstyvojo renesanso tapytojas. Dailininkas niekada neišmoko skaityti ir rašyti, nesidomėjo mokslu, bet norėjo tapti tapytoju.
Sandro Botičelio kūrybai įtakos padarė jo mokytojas Filipas Lipis,

# data[].attributes.body
Botičelio autoportretas paveiksle "Išminčių pagarbinimas"

# data[].attributes.body
"Pavasaris" (1480 - 1482 m.)
203 cm × 314 cm

Šiame paveiksle, prisodrintame mitologijos, poezijos bei filosofijos, meno tyrėjai suskaičiavo kelis šimtus skirtingų augalų rūšių. Tarp jų nustatyta 130 žinomų gėlių, kurių kiekviena ištapyta kruopščiai ir smulkmeniškai, kaip ir visa, kas vaizduojama.

# data[].attributes.body
"Veneros gimimas"
(1482 - 1485 m.)
172,5 cm × 278,5 cm

Tai vienas garsiausių paveikslų Vakarų meno istorijoje.

# data[].attributes.body
Jau gyvenimo metu Sandras Botičelis buvo nustelbtas tokių dailininkų, kaip Leonardas da Vinčis, Mikelandželas ir Rafaelis.
Po savo mirties buvo nepelnytai pamirštas.

Tik XIXa. Botičelio kūryba susidomėta iš naujo ir nuo to laiko jo darbai vertinami kaip ankstyvojo renesanso dailės, linijos ir formos harmonijos viršūnė.

# data[].attributes.body
Brandžiajame laikotarpyje Botičelio kūrinių skalė išaugo nuo paprastos simbolikos, iki labai sudėtingų „Pavasario“ ir „Veneros gimimo“ vaizdinių. Paskutiniams Botičelio kūriniams (1500 - 1510 m.) būdingas šiauriečius primenantis emocinis intensyvumas.

# data[].attributes.body
„Mistinė Šv. Naktis“
(1500 - 1501 m.)
108.5 cm × 74.9 cm

# data[].attributes.body
"Pragaro bedugnė" (1480 m.)
32 x 47 cm
Šis kūrinys yra Dante Alighieri poemos „Pragaras“ vaizdavimas.

# data[].attributes.body
„Madona su Kūdikiu ir knyga“
(1481 - 1482 m.)

# data[].attributes.body
„Apelio užkalbėjimai"
(1495 m.)

# data[].attributes.headline
Rafaelis  tikr. Raffaello Sanzio, 1483 m. balandžio 6 d. Urbinas, Italija – 1520 m. balandžio 6 d. Roma) – italų architektas, dailininkas.[1] Gyvenimo metu žinotas pravarde Urbinas (nuo gimimo vietos, it. Raffaello da Urbino)Jis buvo iš tų menininkų, kurių gyvenimas, dar jiems gyviems esant, apipinamas legendomis. Rafaelis – vienas didžiausių visų laikų dailininkų. Jis savo kūryboje įkūnijo Renesanso epochos itališkojo humanizmo idealus.Kelis šimtmečius Rafaelio kūryba buvo vertinama kaip aukščiausias dailės etalonas. Jo kūryba buvo akademinio Europos dailės mokymo pagrindas.

# data[].attributes.subject
Rafaelis  tikr. Raffaello Sanzio, 1483 m. balandžio 6 d. Urbinas, Italija – 1520 m. balandžio 6 d. Roma) – italų architektas, dailininkas.[1] Gyvenimo metu žinotas pravarde Urbinas (nuo gimimo vietos, it. Raffaello da Urbino)Jis buvo iš tų menininkų, kurių gyvenimas, dar jiems gyviems esant, apipinamas legendomis. Rafaelis – vienas didžiausių visų laikų dailininkų. Jis savo kūryboje įkūnijo Renesanso epochos itališkojo humanizmo idealus.Kelis šimtmečius Rafaelio kūryba buvo vertinama kaip aukščiausias dailės etalonas. Jo kūryba buvo akademinio Europos dailės mokymo pagrindas.

# data[].attributes.body
„Atėnų mokykla“  (1483-1520) visuotinai pripažįstama vienu iš pačių garsiausių ir žinomiausių, kada nors sukurtų, dailės kūrinių.

# data[].attributes.headline
„Fornarina“, spėjama Rafaelio įkvėpėja ir meilužė (apie 1518, Barberinio rūmai, Roma)

# data[].attributes.subject
„Fornarina“, spėjama Rafaelio įkvėpėja ir meilužė (apie 1518, Barberinio rūmai, Roma)

# data[].attributes.headline
„Siksto Madona“ (apie 1513, Senųjų meistrų paveikslų galerija, Dresdenas)

# data[].attributes.subject
„Siksto Madona“ (apie 1513, Senųjų meistrų paveikslų galerija, Dresdenas)

# data[].attributes.headline
Atsakyti į klausimus išanalizuojant pasirinkto dailininko vieną kūrinį. 

# data[].attributes.subject
Atsakyti į klausimus išanalizuojant pasirinkto dailininko vieną kūrinį. 

# data[].attributes.body
Atlikti iki kovo 30 d.

# data[].attributes.body
Nuo 1495 iki 1498 metų Leonardas dirbo prie savo vieno žymiausių darbų, freskos „Paskutinė vakarienė“. „Paskutinė vakarienė“ – gilaus monumentaliosios tapybos dėsnių supratimo pavyzdys. Ji nutapyta ant siauros sienos didžiulėje, pailgoje salėje – Šv. Marijos Maloningosios bažnyčios (Santa Maria delle Grazie) vienuolyno Milane valgomajame. Freskos figūros pusantro karto didesnės už natūralias, tad salėje jos pirmiausia ir atkreipia dėmesį. Leonardui nepavyko eksperimentas (jis panaudojo naują, savo paties išrastą sienų gruntavimo būdą ir naujos sudėties temperą, su kuria galima buvo tapyti lėtai, su pertraukomis) Jis tapė aliejumi su tampera ant drėgnos sienos - ši pradėjo blukti ir trupėti dar kūrėjui esant gyvam. Tačiau eksperimentatorius nenumatė, kad vienuolynas įsikūręs pelkėtoje žemumoje. 1499 Vasario 2 d. vienuolyną apsėmė. Vanduo ilgai stovėjo ant plytinių valgyklos grindų. „Paskutinė vakarienė“ buvo pasmerkta sunykti. Potvyniai kartojosi, nuo atsiradusios drėgmės ir nuo sklindančių iš virtuvės garų kūrinys apsitraukė pelėsiais.

# data[].attributes.body
Leonardas da Vinčis kūrė paveikslą nuo 1503 m. pavasario iki 1505 m. vasaros. Tai Florencijos didiko Frančesko del Džokondos žmona. Atrodo Leonardas jautė ypatingą meilę paveikslui, kadangi pasiimdavo jį su savimi į visas vėlesnes keliones. Šiuolaikiniai mokslininkai yra suradę daug sutapimų Lizos ir da Vinčio veido bruožuose, todėl kartais manoma, kad Mona Liza tai ir da Vinčio veido atspindys. Žiūrint į Mona Lizą su dešiniuoju fonu (fonas už Lizos nelygus) Mona Liza atrodo mažesnė, žiūrint su kairiuoju ji atrodo didesnė.

# data[].attributes.body
Leonardas da Vinčis nutapė paveikslą 1489−1490 m. Milane. Paveiksle vaizduojama Čečilija Galerani, pasisukusi į nematomą pašnekovą. Jos drabužiai atspindi tuometinę „ispaniškąją“ madą. Tyrimai rodo, kad portreto dešinėje buvo vaizduojamas langas, tačiau buvo užtapytas, spėjama, paties Leonardo. Žinoma, kad tuo metu Leonardas eksperimentavo su visiškai tamsiu fonu bandydamas geriau išreikšti objekto trimatį vaizdavimą.

# data[].attributes.body
Ticianas

# data[].attributes.body
1. "Venera ir Marsas",
Sandras Botičelis, 1485 m., tempera, 69 cm × 173 cm
2. Kryptis - vaizduojamoji dailė, tapyba.
3. Žanras - Mitologinis paveikslas, portretas.?
4. Meilės deivė Venera ir karo dievas Marsas ilsisi girioje, juos supa maži žaidžiantys satyrai.
5. Paveikslas atrodė ramus ir tuo pačiu nuotaikingas. Ramus jis man pasirodė dėl šviesių, žemiškų spalvų ir atsipalaidavusių dievų portretų, o satyrų išraiškos paveikslui suteikė įvairovės ir kiek chaoso.
6. Ne, mano nuomonė nesikeičia.
7. Dominuoja šviesios, šiltos spalvos. Paveikslas nutapytas be ryškių linijų, kontūrų.  Naudojami spalvų perėjimai, norint perteikti realistinį vaizdavimo būdą.
8. Įdomus žmogaus kūno vaizdavimas, detalės, veidų išraiškos, mitologijos būtybių vaizdavimas.
9. Atsipalaidavęs, paprastas, tylus, pilnas, tikras, estetiškas.
10.  Manau, botičelis norėjo parodyti tarp Veneros ir Marso esančią meilę, jų tarpusavio santykius.

# data[].attributes.body
Vokiečių renesanso tapytojas, grafikas, teoretikas. Vienas iškiliausių Vokietijos menininkų, graviūros meistrų. Taip pat kūrė vitražus. Nemažai darbų pašventė grafikai. Daugiausiai tapė religine tematika, kūrė portretus, tobulino grafikos technikas. Jo parašytas veikalas „Keturios knygos apie žmogaus proporcijas“ vėliau tapo menotyros vadovu.

# data[].attributes.body
Gimė 1471 m.
Mirė 1528 m.
(56 metai)

# data[].attributes.headline
„Motinos portretas“ (Barbara Holper), 1490/93 m.

# data[].attributes.subject
„Motinos portretas“ (Barbara Holper), 1490/93 m.

# data[].attributes.body
25 cm x19,4 cm
vario raižinys
2. Vaizduojamoji dailė.
3. Žanrinis paveikslas.
4. Adomas ir Ieva stovi.
5. Aš likau sužavėta.
6. Taip, ilgiau žiūrint pastebiu vis daugiau detalių.
7. Kūrinys yra juodai baltas. O linijos kokios?
8. Įdomiai nupieštas Ievos pilvas.
9. Gražus. Ir?
10. Menininkas šiame meno kūrinyje rodo Adomą ir Ievą.

# data[].attributes.body
Filipas Bruneleskis gimė 1377 m. Mirė 1446 m. balandžio 15  – italų ankstyvojo Renesanso architektas, skulptorius, centrinės perspektyvos atradėjas.

# data[].attributes.body
Bruneleskis buvo pakviestas pabaigti Florencijos katedrą. Jis buvo visiškai perėmęs technikos išradimus, sudariusius dalį gotikinės tradicijos. Tai buvo gotikinė katedra. Jei jis nebūtų žinojęs gotikinių skliautų konstravimo metodų, jam nebūtų pavykę taip suprojektuoti. Kai Bruneleskis buvo kviečiamas projektuoti naujų bažnyčių ir kitų statinių, jis visai atsižadėjo tradicinio stiliaus. Jam buvo svarbus Romos didybės atgimimas, galįs pasireikšti ir mene.

# data[].attributes.body
Pasakojama, kad jis keliavęs į Romą, kur matęs šventyklų ir rūmų griuvėsius, daręs jų formų ir ornamentų eskizus. Jis neketino kopijuoti šių senovinių statinių (jie nebūtų galėję tenkinti XV a. Florencijos poreikių). Jo tikslas buvo sukurti naują statybos stilių, kuriame iš laisvai pavartotų antikinės architektūros formų gimtų nauja harmonija ir grožis.

# data[].attributes.body
Bruneleskiui pavyko įgyvendinti savo planus ir programą. Beveik 500 metų architektai Europoje ir Amerikoje sekė jo pėdomis. Daugelyje miestų yra antikinių formų statinių su kolonomis ir frontonais. XV a. Bruneleskis suprojektavo Florencijos katedroje įspūdingą kupolą.

# data[].attributes.body
Giberčio motina Mona Fjorė 1370 m. ištekėjo už Čionės Giberčio ir jie gyveno Pelago miestelyje prie Florencijos.
Jo motina paliko vyrą, kažkuriuo metu persikėlė į Florenciją, kur gyveno su vietos auksakaliu Bartolu di Mikele.
Manoma, kad Lorencas Gibertis tikriausiai gimė apie 1378 m. Pelage. Nėra tikra, kas buvo Lorenco tėvu.
Jo vaikystė praėjo Bartolo di Mikelės namuose, kuris jį apmokė auksakalystės. Po Čionės Giberčio mirties 1406 m. motina ištekėjo už Bartolo.
Lorencas taip pat buvo apmokytas tapybos ir savo autobiografijoje mini, kad 1400 m. vyko dirbti į Pezarą.

# data[].attributes.headline
Šv. Jono baptisterijos durys (1407−1424 m.)

# data[].attributes.subject
Šv. Jono baptisterijos durys (1407−1424 m.)

# data[].attributes.body
1. "Paskutinis teismas" Mikelandželas Buonarotis, 1535-1541m. tapyba, 14 m x 12 m.
2. Kryptis-  vaizduojamoji dailė, tapyba, freska
3. Žanras- relginis.
4. Tai antrojo Kristaus atėjimo ir galutinio bei Dievo visos žmonijos nuosprendžio vaizdavimas.
5. Pirmiausiai dėmesį atkreipia mano manymu centre vaizduojamas Jėzus ir jo rankos judesys. Atrodo kad jis prakeikia didelę žmonijos dalį, nugramzdinančią juos į pragarą, tačiau kai kurie išgelbėti kyla į dangų. Net Madonna, esanti jo pusėje, atrodo išsigandusi.
6. Taip keičiasi, kuo ilgiau žiūriu į kūrinį, tuo daugiau matau žmonių emocijų, ar veiksmo.
7. Linijų matau įvairių, švelnesnių ir aštresnių. Dominuoja fone esant švelniai melsva. Tačiau apatinėje freskos dalyje spalvos labiau žemiškos.
8. Įdomus žmonių emocijų perteikimas, kaip parodoma baimė. Įdomus žmonių kūnai ir kaip perteikiamas jų judesys.
9. Chaotiškas, agresivus,
drąsus, detalus.
10. Manau, autorius norėjo parodyti įvairius šventuosius. Taip pat pavaizduoti Jėzaus antrąjį atėjimą ir Dievo nuosprendį.

# data[].attributes.body
1.Autorius - Rafaelis, „La Fornarina“, 85x60cm, aliejiniai dažai, drobė, 1518m.
2. Vaizduojamoji dailė
3. Portretas
4.Pusnuogė moteris sėdi, pozuoja.
5. Mnao dėmesį atkreipė atsipalaidavę moters pečiai,  kaip moteris priima savo kūną toks koks jis yra.
6.Taip, pradedu pastebėti koks darbas yra švelnus ir krupščiai padarytas.
7. Linijos labai minkštos ir lenvos, šaltas koloritas
8. Man patinka , kad šis meno kūrinys yra lengvas ir švelnus, neprigrūstas
9. Lengvas, švelnus, išbalęs, atsibalaidavęs
10.Aš manau, kad autorius nieko labai daug nenorėjo pasakyti, jį tiesiog įkvėpė jo meilužė.  O jei reiktų man nuspresti šio darbo prasmę tai sakyčiau, kad norėjau parodyti koks paprastai gražus ie elegantiškas yra kūnas.
\

# data[].attributes.headline
Leonardas Da Vinčis, "Dama su šermuonėliu"

# data[].attributes.subject
Leonardas Da Vinčis, "Dama su šermuonėliu"

# data[].attributes.body
1489 m. - 1490 m. Matmenys: 54 cm x 39 cm.
2. Kryptis - vaizduojamoji dailė, tapyba.
3. Žanras - portretas.
4. Vaizduojama jauna moteris vardu Čečilija Galerani (it. Cecilia Gallerani). Ji laiko baltą šermuonėlį.
5. Mane labai paveikė paveikslo sužaidimas su šešėliais. Kūrinys yra kontrastingas, labai gerai išreikštas objekto trimatis vaizdas.
6.Ne, kūrinys nekeičia mano nuomonės. Atrandu tik daugiau detalių.
7. Paveiksle yra šiltos spalvos, švelnūs perėjimui spalvų, šešėlių ir linijų. Darbas yra kontrastingas.
8. Paveikslo istorija, nuostabus trimačio vaizdo išreiškimas.
9.Kontrastingas, subtilus, meistriškas.
10. Manau Leonardas nori pavaizduoti, kad Čečilija yra nėščia, nes ji vaizduojama su šermuoneliu. Tais laikais šermuonėlis buvo laikomas tyrumu simboliu ir nėščiųjų globėju.

# data[].attributes.body
Donatelas genijus reiškėsi abiejose šiose kryptyse. Jo sukurta „Nukryžiuotojo“ skulptūra subtiliai atskleidė žmogiškąsias kančias, momento herojiškumą, tuo smarkiai nutoldama nuo viduramžių skulptūros tradicijų.  Jo figūroje matomos ne vien idealias proporcijas ir tobulą grožį, bet laisvą, savo jėgomis pasitinkančią herojišką asmenybę. Dovydas yra pirmoji po ilgos pertraukos sukurta natūralaus žmogaus ūgio ir apnuoginta skulptūra.

1443 m. Donatelas iš bronzos nuliejo karvedžio Gatamelatos statulą – pavaizdavo jį raitą ir ginkluotą kaip romėnų karį. Prototipu šiai skulptūrai skulptorius paėmė išlikusią antikinę Romos imperatoriaus Marko Aurelijaus statulą.

# data[].attributes.body
Filipinas Lipis - italų XV a. Renesanso dailininkas, priklausęs Florencijos dailės mokyklai. Pasižymėjo kaip užbaigęs Mazačo ir Mazolino freskas Brankači koplyčioje. Žymiausi jo tapybos darbai - „Mergelės Marijos pasirodymas prieš Šv. Bernarą“ (1486) ir „Išminčių pagarbinimas“

# data[].attributes.body
XV a. pr. Italijos ankstyvojo renesanso tapytojas. Po Džoto vienas reikšmingiausių italų dailės inovatorių.

# data[].attributes.headline
"Šv. Jeronimas ir Šv. Jonas Krikštytojas"

# data[].attributes.subject
"Šv. Jeronimas ir Šv. Jonas Krikštytojas"

# data[].attributes.body
Kas būdinga renesanso architektūrai Lietuvoje?

Renesansas Lietuvos dailėje ir architektūroje vyravo XV a. ir XVI a.

Būdinga:
> Tinkuotos sienos
> Nauji konstrukciniai sprendimai
> Pusapskritė arka
> Orderio naudojimas
> Atikas
> Uždaras arba pusiau uždaras kiemas su arkadinėmis lodžijomis

# data[].attributes.headline
Ticianas Večelis, paprastai vadinamas tik vardu Ticianas – italų renesanso Venecijos dailės mokyklos tapytojas. Vertinamas iškiliausiu Venecijos dailės mokyklos dailininku, turėjusiu reikšmingą ir ilgai išliekantį poveikį Europos menui. Meno teoretikas Giovanni Lomazzo jį pavadino „saule, apsupta mažų žvaigždžių“. 

# data[].attributes.subject
Ticianas Večelis, paprastai vadinamas tik vardu Ticianas – italų renesanso Venecijos dailės mokyklos tapytojas. Vertinamas iškiliausiu Venecijos dailės mokyklos dailininku, turėjusiu reikšmingą ir ilgai išliekantį poveikį Europos menui. Meno teoretikas Giovanni Lomazzo jį pavadino „saule, apsupta mažų žvaigždžių“. 

# data[].attributes.headline
Pjevė di Kadorė prie Beluno, Venecijos respublikoje – 1576 m. rugpjūčio 27 d. Venecijoje) – italų renesanso Venecijos dailės mokyklos tapytojas. Vertinamas iškiliausiu Venecijos dailės mokyklos dailininku, turėjusiu reikšmingą ir ilgai išliekantį poveikį Europos menui.

# data[].attributes.subject
Pjevė di Kadorė prie Beluno, Venecijos respublikoje – 1576 m. rugpjūčio 27 d. Venecijoje) – italų renesanso Venecijos dailės mokyklos tapytojas. Vertinamas iškiliausiu Venecijos dailės mokyklos dailininku, turėjusiu reikšmingą ir ilgai išliekantį poveikį Europos menui.

# data[].attributes.headline
Ticianas buvo Gregorijaus Večelio (it. Gregorio di Conte dei Vecelli), pasižymėjusio tarybos nario ir kario, ir jo žmonos Liučijos sūnus. Jo tėvas buvo Pjevė di Kadorės pilies valdytojas ir vietoj savininkų prižiūrėjo vietines kasyklas[5]. Daugybė giminaičių, įskaitant senelį, buvo notarai ir šeima buvo gerai įsitvirtinusi apylinkėse, kurias valdė Venecija. Dailininko ryšiai su gimtosiomis vietomis buvo labai stiprūs: jis išlaikė nuosavą namą ir nuolat lankydavosi kaime per visą savo gyvenimą.

# data[].attributes.subject
Ticianas buvo Gregorijaus Večelio (it. Gregorio di Conte dei Vecelli), pasižymėjusio tarybos nario ir kario, ir jo žmonos Liučijos sūnus. Jo tėvas buvo Pjevė di Kadorės pilies valdytojas ir vietoj savininkų prižiūrėjo vietines kasyklas[5]. Daugybė giminaičių, įskaitant senelį, buvo notarai ir šeima buvo gerai įsitvirtinusi apylinkėse, kurias valdė Venecija. Dailininko ryšiai su gimtosiomis vietomis buvo labai stiprūs: jis išlaikė nuosavą namą ir nuolat lankydavosi kaime per visą savo gyvenimą.

# data[].attributes.headline
„Madona čigonė“ (apie 1510, Meno istorijos muziejus, Viena)

# data[].attributes.subject
„Madona čigonė“ (apie 1510, Meno istorijos muziejus, Viena)

# data[].attributes.headline
„Vyro portretas“ (apie 1512, Londono nacionalinė galerija). Paveikslas ilgai buvo klaidingai laikomas Ariosto portretu

# data[].attributes.subject
„Vyro portretas“ (apie 1512, Londono nacionalinė galerija). Paveikslas ilgai buvo klaidingai laikomas Ariosto portretu

# data[].attributes.headline
„Pezaro Madona“ (1519-26, Santa Maria Gloriosa dei Frari, Venecija)

# data[].attributes.subject
„Pezaro Madona“ (1519-26, Santa Maria Gloriosa dei Frari, Venecija)

# data[].attributes.headline
Ticianui prireikė dvejų metų (1516–1518) užbaigti aliejinį paveikslą „Mergelės Marijos paėmimas dangun“ (Assunta), kurio dinaminė trinarė kompozicija ir puošni spalvų schema išgarsino jį kaip geriausią dailininką į šiaurę nuo Romos.

# data[].attributes.subject
Ticianui prireikė dvejų metų (1516–1518) užbaigti aliejinį paveikslą „Mergelės Marijos paėmimas dangun“ (Assunta), kurio dinaminė trinarė kompozicija ir puošni spalvų schema išgarsino jį kaip geriausią dailininką į šiaurę nuo Romos.

# data[].attributes.body
Aliejiniai dažai ant drobės.

# data[].attributes.body
3. Žanras- Žanrinis paveikslas
4.  Pavaizduota žmonių būrys, vaizduojama Andrajiečių bakchanalija.
5. Kruopštus bei gaivus kūrinys, tikrai patiko.  Paveikslas man labai tikras ir tyras.
6. Manau taip, įžvelgiu daugiau paslėpto grožio ir kruopštumo.
7. Švelnios spalvos, žaismingas koloritas. Švelnus pasirodė dėl šviesių, pastelinių spalvų. Žmonės atrodo labai atsipalaidave ir laisvi.
8. Įdomus dėl to, kad kaip lengva į jį žiūrėti. Kaip sugeba pateikti paveikslą tokį gaivų ir atlikta nepriekaištingai krupščiai.
9.  Atsipalaidavęs, ramus, švelnus, tyras, šviesus, pasakiškas,tikras, kruopštus, atgimęs.
10. Manau, kad dailininkas norėjo perteikti tą švelnią, tikrą, gaivią aplinką ir tikrus žmones „Andrajiečių bakchanalijoje“ .Iš pateikto paveikslo, manau slypi tikras tų laikų gyvenimas, nieko nesuvaržomas ir laisvas.

# data[].attributes.headline
Įkelti 2-3 renesanso architektūros objektų nuotraukas su pavadinimais. 

# data[].attributes.subject
Įkelti 2-3 renesanso architektūros objektų nuotraukas su pavadinimais. 

# data[].attributes.body
Renesansas išplito Lietuvoje XVI a. pradžioje ir truko iki XVII a. vidurio.
Lietuvos renesanso architektūrą įtakojo Italijos, Lenkijos ir Nyderlandų architektūra.

Išpopuliarėjo tinkavimas,
kupolai,
pusapskritė arka,
atikas,
statomos bažnyčios, koplyčios.

# data[].attributes.body
Alumnatas (Vilnius) 1622m.

# data[].attributes.headline
,, Kas būdinga renesanso architektūrai Lietuvoje?"

# data[].attributes.subject
,, Kas būdinga renesanso architektūrai Lietuvoje?"

# data[].attributes.body
Į Lietuvą pradėjo skverbtis tik 16 a. pradžioje. Tačiau pirmieji renesanso bruožų turintys pastatai Lietuvoje neišliko. Lietuvoje, renesanso architektūrai įtakos turėjo: Nyderlandai, Lenkija ir Italijos architektūra. Renesanso architektūroje naudojamos antikinės architektūros formos (arkos, kolonos, piliastrai, kapiteliai). Sienos pradėtos tinkuoti šviesiu tinku, mėgiami ir balto – pilko tinko deriniai.

# data[].attributes.body
Kas būdinga renesanso architektūrai Lietuvoje?

Renesansas Lietuvos dailėje, architekūroje vyravo XV a. pabaigoje - XVI a, pradžioje.

Būdinga :
tinkuotos sienos, nauji konstrukciniai sprendimai (kupolas), atikas, orderio naudojimas, uždaras arba pusiau uždaras kiemas su arkadinėmis lodžijomis, statomos bažnyčios, koplyčios, rūmai, gyvenamieji namai, gynybinėje architektūroje mūro aptvarą keičia itališkos arba olandiškosios sistemos bastionai.

# data[].attributes.body
Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus katedra (Šiauliai) 1626 m.

# data[].attributes.headline
Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus katedra

# data[].attributes.subject
Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus katedra

# data[].attributes.body
Gilios vidurinių amžių tradicijos ilgai neužleido vietos renesansui, jis į Lietuvą pradėjo skverbtis tik 16 a. pradžioje – pirmiausia reiškėsi valdovo dvare, kuriame dirbo iš kitų šalių atvykę architektai. Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje, kaip ir kitose Europos šalyse, buvo itin populiarūs italų architekto S. Serlio veikalai, žinomi Nyderlandų ir Prancūzijos architektų projektai. Formalistinis stiliaus perėmimas tęsėsi iki 17 a. vidurio, kartu reiškėsi ir ankstyvojo baroko formos.

Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje plitusi renesanso architektūra buvo vienas daugiakultūrį regioną vienijančių veiksnių. Skiriama ankstyvasis (16 a. pradžia–1550), brandusis (1550–1625) ir vėlyvasis (1625–55) renesanso laikotarpiai.

# data[].attributes.body
Į Vilnių renesansas atėjo XVI a. Pasižymi kompozicinės darnos ir vienovės siekiais, paprastumu ir simetrija, aiškumu ir statika. Naudojamos antikinės architektūros formos (arkos, kolonos, piliastrai, kapiteliai). Būdingi pusapvalės arkos pavidalo langai ir nišos, arkinės galerijos. Sienos pradėtos tinkuoti šviesiu tinku, naudojami ir balto – pilko tinko deriniai.

# data[].attributes.body
Renesansas išplito Lietuvoje, kaip ir kai kuriose Vidurio Europos šalyse, XVI a. pradžioje. Jis truko iki XVII a. vidurio. Renesansą skatino Lietuvos ekonominis stiprėjimas ir naujos mokslo, kultūros, meno ir filosofijos idėjos, einančios iš tų šalių, su kuriomis buvo palaikomi ekonominiai ir politiniai ryšiai. Lenkija,Italija, Nyderlandai

# data[].attributes.headline
Šv. Petro ir Pauliaus katedra Šiauliuose (1595–1625)

# data[].attributes.subject
Šv. Petro ir Pauliaus katedra Šiauliuose (1595–1625)

# data[].attributes.body
Lietuvoje renesansas pradėjo plisti XVI a., architektūrai įtakos turėjo Lenkija, Italija ir Nyderlandai. Renesanso architektūrai būdingi kupolai, arkos, kolonos,kapiteliai, tinkuotos, baltos sienos.

# data[].attributes.body
Kur ji yra?

# data[].attributes.headline
Šv. Petro ir Pauliaus katedra Šiauliuose

# data[].attributes.subject
Šv. Petro ir Pauliaus katedra Šiauliuose

# data[].attributes.body
(1595–1625)

# data[].attributes.body
Didikai, turtingi pirkliai, amatininkai savo vaikus siuntė mokytis į Europos universitetus: Prahos, Bolonijos, Leipcigo, Vitenbergo, Krokuvos ir kt.. Jie ten susipažino su su Renesansu, o vėliau su Reformacija. Tai matydami bajorai ir miestiečiai reikalavo, kad ir jų krašte būtų tokių mokyklų.. Žygimanto Augusto leidimu buvo įsteigta 1568m. Vilniaus kolegija, į kurią buvo pakviesti profesoriai iš Europos. Taip Vilnius tapo svarbiu kultūros centru. Vilniaus kolegija 1579 m. buvo pakeista į Vilniaus universitetą. Tai buvo pirmasis universitetas Pabaltijo šalyse ir Rytų Europoje.

# data[].attributes.body
Lietuvos renesanso architektūrą įtakojo Italijos, Lenkijos ir Nyderlandų architektūra.

kupolai,
pusapskritė arka,
atikas,
statomos bažnyčios, koplyčios.

# data[].attributes.headline
Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus katedra

# data[].attributes.subject
Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus katedra

# data[].attributes.body
paprastumas ir simetrija.
aiškumas ir statika.
Kompozicinio balanso įvairiose dailės bei architektūros rūšyse siekta remiantis matematiniais skaičiavimais
Perspektyva.
Tiksulumu.

# data[].attributes.body
1503 -1522

# data[].attributes.body
1522 - XVIII a. pab.