# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У Львові теплі дні влітку можна порахувати на пальцях руки, тому мешканці намагаються вчепитися за шанс та провести незабутній вікенд на природі. Одразу ж постає питання: куди їхати? Якщо за вікном +35, то усі намагаються вибратись з душного та запорошеного міста ближче до водойм.

На території Львівщини близько 30 озер, втім більшість з них облаштовані під риболовлю або використовуються як промислові об'єкти. А число тих водойм, де можна відпочити та безпечно покупатися, значно менше. Львівський портал відібрав 7 популярних та доступних для відпочинку львів'ян озер, куди можна втекти у спекотний день.
"Байкал"
Озеро "Байкал", також відоме як "Задорожнє" (від назви залізничної станції, біля якої розташоване), утворилось внаслідок затоплення Дроговижського кар'єру у 1974-му році.
Розташоване озеро біля села Дрогових, Миколаївського району. Воно досить велике, тому довкола приватизували ділянки під пляжі та відпочинкові зони.

Оскільки водойма була утворена на місці піщаного кар'єру, то в декількох метрах від берега різко починається велика глибина.

Для любителів екстриму на пляжах пропонують катання на "банані", "таблетці", а для поціновувачів менш активного відпочинку - оренду катамарану. Також біля озера можна зняти хатинку для ночівлі. Особливих зручностей відпочивальникам не пропонують, втім буде де покласти речі та поспати.

Як добратись?

Машиною до озера "Байкал" їхати зі Львова близько півгодини: рухатись треба в сторону Стрия по трасі Київ - Чоп, повернути в село Дроговиж, далі прямо, перед залізничним переїздом звернути направо і вже рухатись безпосередньо до озера.

Також до "Байкалу" можна доїхати на електричках, перша з яких відправляється зі Львова о 8.50 год. Зі станції "Задорожня" останній поїзд відходить о 21.36.

Ціни:

Вхід на пляж буде коштувати 10-15 грн.

Хатинка на території озера - 200-300 грн. за добу.

Водні розваги - по-різному на кожному пляжі.

Недоліки:

Через небезпечну глибину, буйки на озері знаходяться досить близько до берега, тому місця, щоб покупатись у спекотний день може вистачити не всім.

Окрім того, у найближчий магазин доведеться немало пройтись чи проїхати.
"Озерний край"
База відпочинку "Озерний край" знаходиться у Пустомитах, в 12 км від Львова. На території відпочинкового комплексу є декілька невеликих озер для риболовлі та одне для купання, відпочинку. Це озеро - досить невелике, тому у спекотні дні не завжди вдасться вдосталь поплавати. Така ж ситуація і з піщаним пляжем біля водойми: у вихідні займати "вигідні" місця варто заздалегідь.

Окрім відпочинку на свіжому повітрі, "Озерний край" пропонує обіди в ресторані (ціни вище середніх), ночівлю в готелі, влаштування бенкетів та конференцій.

Як добратись?

"Озерний край" розташований дуже близько від залізничної станції Пустомити на вул. Ставковій, 60. Найкращий спосіб доїхати до озер - сісти на електричку Стрийського або Лавочного напрямку. Окрім того, до Пустомитів зі Львова їздять маршрутки: №116 - щопівгодини їде з проспекту Червоної Калини, №141 - кожні 10 хвилин відправляється з Приміського вокзалу. Їхати автобусом доведеться приблизно годину, а потім ще немало йти пішки, тоді як на машині дібратися "Озерного краю" зі Львова можна за 20-30 хвилин.

Ціни:

Вхід на пляж у будні дні дорослим обійдеться в 15 грн, дітям - 10 грн, у вихідні та святкові дні - 25грн. та 15 грн. відповідно.

Недоліки:

Відвідувачі часто скаржаться на неприємне дно в озері, а також на невеликі розміри самої водойми.
"Озеро Винниківське"
Озеро у Винниках штучно створили у 50-х роках минулого століття, як рекреаційну зону, тоді ж і з'явилися перші пляжі. У радянські часи водойму називали Комсомольським озером, тому від представників старшого покоління ще досі можна почути: "були ми на вихідних на Комсомольському". У 2002 році міська рада надала дозвіл на приватизацію території озера, його загородили та завезли пісок.

Озеро у Винниках самоочищується за рахунок того, що є протічним. Однак, через недбале ставлення відпочивальників та персоналу, у воді можна натрапити на пластикову пляшку, пакет чи недопалок.

Наразі на території "Озера Винниківського" є два пляжі з кабінками для переодягання та туалетами. Також біля пляжів розташовані "забігайлівки" з фаст-фудом та магазинчики, де можна купити щось перекусити.

На озері можна орендувати катамаран або човен. За окрему ціну можна також влаштуватись на лежаку або зарезервувати альтанку.

Як добратись?

Дістатись Винників можна на власному авто - це займе 15-20 хвилин, або маршрутками. З площі Різні щоденно кожні 30-60 хв. їздить автобус №5А, з Залізничного вокзалу - маршрутка №29 з інтервалом 10-15 хв, на площі Митній можна сісти на маршрутку №36, що ходить кожні 10 хв. (кінцева цієї маршрутки - поблизу храму святих Ольги та Єлизавети, на площі Кропивницького). А від "King Cross Leopolis" через Сихів до Винників їздить автобус №40.

Від зупинки "Озеро Винниківське" до самого відпочинкового комплексу треба спускатись ще приблизно 200 метрів пішки.

Ціни:

Вхід на пляж - 15 грн. з людини.

Оренда альтанки - 100-200 грн.

Недоліки:

Через велику популярність цього озера у спекотну погоду не завжди вдається комфортно розміститись. Також відвідувачі скаржаться на шум, гучну музику з колонок. Окрім того, великою бідою для відпочивальників є туалети, які не мінялись ще з часів СРСР, а така антисанітарія може призвести до небажаних наслідків у місці великого скупчення людей.

А нещодавно Держсанепідслужба Львівщини заявила, що у Винниківському озері "водиться" кишкова паличка. Тому плавати у водоймі - ризик для власного здоров'я.
Озеро "Муроване"
Озеро "Муроване" знаходиться в 9 км від Львова, недалеко від Галицького перехрестя. Пляж біля водойми - піщаний, глибина невелика. Окрім відпочинку на пляжі відвідувачі можуть орендувати мангал (без дрів) та альтанку.

Неподалік від території озера є невеликий магазин з продуктами, втім краще брати харчі з собою.

Як добратись?

Дорога від Галицького перехрестя до озера в с. Мурованому на власному транспорті займе не більше 10 хвилин. Також можна доїхати до місця відпочинку на маршрутках: №114, що їздить від ринку "Південний" з інтервалом 10-15 хв та №9, що їде через перехрестя Стрийська-Наукова (кінцева маршрутки на вул. Михайла Максимовича). Щоб потрапити якнайближче до озера, треба вийти на зупинці ТЕЦ-2.

Ціни:

Вхід на пляж коштує 10 грн. з людини.

Оренда альтанки з мангалом - 250 грн.

Недоліки:

До найближчого магазину чи закладу харчування треба немало пройти. Також у дні, коли біля озера відпочиває велика кількість людей, вода швидко забруднюється.
"Мала (Львівська) Швейцарія"
Спортивно-оздоровча база з красивою та багатообіцяючою назвою "Мала Швейцарія" розташована недалеко від кільцевої дороги в напрямку Києва у с. Давидів. На території є невеликий піщаний пляж, а далі - трава. Через озеро перекинутий міст, де люблять фотографувати краєвиди відвідувачі.

Вода у водоймі мутна та зеленкувата, втім, за висновками санепідемстанції, цілком пригодна для купання.

Дітям у "Львівській Швейцарії" має сподобатись: окрім відведеного "жабника", на території бази є майданчик з розвагами.

Серед додаткових послуг відпочинкового комплексу - оренда альтанок з мангалами та прокат човнів. Ті, кому не вистачило одного дня, аби намилуватись краєвидами "Швейцарії" можуть залишитись на декілька днів у готелі біля озера.

Як добратися?

До "Малої Швейцарії" найкраще добиратися машиною: дорога займе не більше 15 хвилин. Єдина маршрутка, яка може довезти зі Львова у с. Давидів - №160. Автобус від'їжджає з вул. Шота Руставелі щопівгодини.

Ціни:

За вхід на пляж у травні просять 20 грн., тоді як в "сезон", у червні-серпні, з вас візьмуть вже 40 грн. Для дітей від 7-ми років вхід коштує 5 чи 10 грн., відповідно до сезону.

Оренда альтанок коштує від 180 до 345 грн., а за місце для автомобіля доведеться викласти 50 грн. за добу.

Недоліки:

Якщо їхати до "Малої Швейцарії" маршруткою, то від зупинки доведеться чимчикувати пішки майже 2 км.
"Брюховецьке" озеро
Озеро в смт. Брюховичі - одне з найпопулярніших серед любителів відпочити "дешево та сердито". На території невеличкого та неглибокого (до 2 м) озера фактично немає піщаного пляжу, зате можна розлягтися на траві.

Серед зручностей, які можна орендувати - шезлонги з парасольками та альтанки. Влітку біля озера працює бар, де можна випити пива чи купити морозиво. Та, щоб нормально пообідати, доведеться довго йти у найближче кафе.

Як добратися?

Озеро розташоване за адресою: смт. Брюховичі, вул. Мала Курортна. На машині з центру Львова туди їхати не довше 20 хв. З громадським транспортом тут теж не виникне великих труднощів: щопівгодини на пл. Святого Теодора можна сісти на маршрутку №8 або №22, від церкви Анни - на №144. Виходити з транспорту треба біля "Колиби", а потім повернути ліворуч за вказівником.

Ціни:

За вхід на територію озера цьогоріч доведеться заплатити 15 грн.

Недоліки:

Не усі відпочивальники полюбляють відпочивати на траві. Окрім того, тут немає такого поняття, як активний відпочинок: ні тобі катамаранів, ні човнів тощо.
"Бухта Вікінгів"
Готельно-відпочинковий комплекс "Бухта Вікінгів" - це не лише готель для туристів та ресторан для святкувань весіль. На території бази, яка заходиться в 12 км від Львова, є також три озера - біля найбільшого з них облаштований піщаний пляж, є пірс, душ та туалет.

В оренду тут дають альтанки з мангалами, є чимало розваг для дітей. Дорослі, які люблять відпочинок поєднувати зі спортом, тут також будуть задіяні. Для них обладнали спортивні майданчики для міні футболу, волейболу, баскетболу та бадмінтону.

Щоб пообідати, доведеться йти у ресторан, де постійно проводяться святкування. Тому аби не витрачати свій час, краще брати харчі з собою.

Як добратися?

"Бухта Вікінгів" розташована біля Львова, в 12 км в напрямку Бібрки. Якщо ви не хочете йти 9 км пішки від зупинки маршрутки, то єдиний спосіб доїхати до озера - на авто.

Ціни:

Перебування на пляжі коштуватиме 50 грн. з особи.

Ціна за оренду альтанки з мангалом коливається від 200 до 450 грн.

Прокат катамарану чи човна - 120 грн. за годину.

Користування дитячим майданчиком - безкоштовне.

Недоліки:

Якщо не мати власного авто, то добратися до "Бухти Вікінгів" дуже незручно - доведеться їхати до с. Давидова, а потім брати таксі. Окрім того, через постійні святкування різних подій, на території бази практично не буває тихо і спокійно.

# data[].attributes.attachment_link.title
Топ-7 озер на Львівщині, де можна гарно відпочити. Рейтинг Львівського порталу

# data[].attributes.attachment_link.description
У Львові теплі дні влітку можна порахувати на пальцях руки, тому мешканці намагаються вчепитися за шанс та провести незабутній вікенд на природі. Одразу ж постає питання: куди їхати? Якщо за вікном +35, то усі намагаються вибратись з душного та запорошеного міста ближче до водойм. На території Львівщини близько 30 озер, втім більшість з них облаштовані...

# data[].attributes.attachment_link.title
завантаження

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Львів

Основні дані

Країна

Україна

Область

Львівська область

Район

Львівський район

Код КАТОТТГ:

UA46060250010015970

Засноване

-[уточнити]

Перша згадка

1256 р.н.е [1]

Поділ міста

6 районів

Населення

▼ 717 273 (01.01.2022)[2]

Координати

49°50′33″ пн. ш. 24°01′56″ сх. д. H G O

Висота над рівнем моря

289 м (середня висота)
г. Високий Замок - 409 м

Міста-побратими

Вінніпег, Фрайбург, Рочдейл, Ряшів, Будапешт, Рішон-ле-Ціон, Брно, Краків, Перемишль, Новий Сад, Кутаїсі, Вроцлав, Лодзь, Люблін, Баня-Лука, Тбілісі, Вільнюс, Пловдів, Ченду

Номери автомобілів

BC , HC

Відстань

До станції

545 км

До Києва

- фізична

470 км

- залізницею

575 км

- автошляхами

545 км

Міська влада

Адреса

79008, м. Львів, пл. Ринок, 1
тел. +38 (032) 297-58-00

Вебсторінка

city-adm.lviv.ua

Львів у Вікісховищі

Львів (МФА: [ˈʎʋiu̯] ( прослухати)) - місто в Україні, адміністративний центр області, агломерації, району, міської громади, національно-культурний та освітньо-науковий осередок країни, великий промисловий центр і транспортний вузол, вважається столицею Галичини та центром Західної України. За кількістю населення - п'яте місто країни (717 273 станом на 01.01.2022)[2].

Історичний центр Львова занесено до списку Світової спадщини ЮНЕСКО. У місті розташована найбільша кількість пам'яток архітектури в Україні. 2009 року Львову надано звання Культурної столиці України. Місто періодично посідає чільні місця в рейтингах туристичної та інвестиційної привабливості.

У давнину зустрічалися варіанти назви Львігород (Lwihorod), Levenberg, Lemborg, Lemburg, Lemburga, Leonsburg, Lewensburg, Leontopolis, Leobios, civitas Leona, İli, İlibot, Litbon, Litbade.

Офіційно затвердженими символами Львова є герб, великий герб, хоругва Львівської міської ради (прапор міста) та логотип. Статут Львова символами міста визначає також назви чи зображення архітектурних та історичних пам'яток.

До основи сучасного герба Львова покладено герб із печатки міста з середини XIV ст. - кам'яна брама з трьома вежами, в отворі воріт якої крокує золотий лев. Великий герб Львова - це щит із гербом міста, увінчаний срібною міською короною з трьома зубцями, який тримають лев і давньоруський воїн. Прапором Львова є синє квадратне полотнище з зображенням міського герба, обрамлене лиштвою, що складається з жовтих та синіх рівнобедрених трикутників по краях. Логотипом Львова є зображення п'яти різнобарвних веж (зліва - направо): дзвіниці Вірменського собору, вежі Корнякта, міської ратуші, вежі Латинської катедри, дзвіниці монастиря Бернардинів та слоган "Львів відкритий для світу" під ними.

Де-факто девізом Львова сьогодні є гасло "Львів відкритий для світу", адже воно зображене на логотипі міста. На гербі 1936- 1939 років як девіз використовувався латинський вислів "Semper fidelis" ( Завжди вірний), проте після Другої світової війни він більше не вживався.

Львів отримував орден "За військову доброчесність", найвищу військову нагороду Польщі, та Орден Леніна, найвищу нагороду Радянського Союзу.

Розміщення та фізична географія

Місто лежить на відстані бл. 70 км від кордону з Польщею, на стику Львівського плато, горбкуватого Розточчя і низинної Надбужанської котловини. Через нього проходить пасмо пагорбів Головного європейського вододілу, який розмежовує річки Балтійського та Чорноморського басейнів (відповідно річок Західного Бугу та Дністра). Середня висота Львова над рівнем моря - 289 метрів. Найвища точка міста - гора Високий замок (413 м над рівнем моря). Історично Львів було збудовано на річці Полтві (притока Бугу), але в XIX столітті її пустили через головний міський колектор (під проспектами Шевченка, Свободи та Чорновола).

Львів має понад 20 парків і зелених зон, 2 ботанічні сади і 16 пам'яток природи. Два парки є пам'ятками садово-паркового мистецтва національного значення, один - місцевого. У міських межах розташований регіональний ландшафтний парк "Знесіння" - природоохоронна територія площею понад 300 га, яка має максимально наближену до природних умов екосистему.

У межах міста поширені верхньокрейдові, верхньоміоценові і четвертинні відклади:

Верхньокрейдові відклади представлені товщею маастрихтських світло-коричневих мергелів, потужністю близько 50 м. Ці відклади є регіональним водотривом.

Верхньоміоценові відклади представлені (знизу догори): миколаївськими пісками і пісковиками, товщею літотамнієвих вапняків із пропластками гіпсів. Ці відклади незгідно залягають на верхньокрейдових і переважно розвинуті на головному вододілі. Потужність верхньоміоценових відкладів сильно змінюється, а у багатьох місцях ці відклади повністю знищені дочетвертинною ерозією.

Четвертинні відклади представлені переважно дольдовиковим лесом, пісками, травертинами і постльодовиковими болотними суглинками і торфовищами в районі Білогорщі і долині Полтви.

У Львові поширені чорноземи, елювіальні і торфово-болотні ґрунти.

Львів характеризується найбільшою кількістю опадів і найнижчими літніми температурами серед усіх обласних центрів України, що спричинено чи не найменшою континентальністю місцевого клімату з-поміж великих міст України. У середньому за рік випадає 767 мм атмосферних опадів: найменше - в січні, найбільше - в липні. За рік у місті в середньому 174 дні з опадами. Через це місто часто називають "приреченим на дощ". Тема львівського дощу є популярною в місцевих художників, поетів і музикантів. Середня висота снігового покриву становить 7.8 см

Для всіх пір року характерні різкі перепади атмосферного тиску, температур і вологості повітря. Зими м'які - морози нижче −20 °C спостерігаються вкрай рідко. Стійкий сніжний покрив встановлюється не кожної зими. Весна прохолодна та дощова, заморозки і снігопади можливі до початку травня. Літо прохолодне. Звичайні літні полуденні температури в межах +20-25 °C, спека вище +30 °C спостерігається рідко. Влітку частими є грозові зливи і різкі перепади температур при проходженні атмосферних фронтів. При цьому майже щороку спостерігаються ураганні вітри, які призводять до повалення дерев, обриву ліній електропередач, невеликих руйнувань. Так, 2008 року, внаслідок буревію загинуло 4 людей. Осінь помірно тепла і суха. Тривалість вегетаційного періоду - 215 днів.

Мікроклімат центральної частини міста, яка розташована в улоговині, характеризується нижчими мінімальними та вищими максимальними температурами. Для підвищених околиць характерні сильні вітри.

Стан довкілля

З 90-х років XX століття, відколи у Львові спостерігається економічний спад, екологічна ситуація у місті покращилася. За цей період закрито низку великих промислових підприємств, унаслідок чого зменшилися і промислові викиди. Водночас низка природних чинників зумовлює тенденції до підвищення забруднення повітря, зокрема, у центральній частині Львова. У цій частині міста рельєф знижується і тому тут погана циркуляція повітря, це призводить до великої концентрації вуглекислого газу, оксидів азоту і сірки, цьому сприяє ще й інтенсивний автомобільний рух через історичний центр міста. Тому у безвітряну погоду в центрі Львова можливе утворення смогу. Загалом викиди автотранспорту до атмосфери становлять понад 50 % усіх викидів міста, близько 30 % припадає на теплоенергетику.

Згідно з моніторингом Державного управління охорони навколишнього природного середовища, у Львові розміщені два підприємства, які фігурують у рейтингу основних забруднювачів Львівської області - ВАТ "Львівський дослідний нафтомаслозавод" та ЛКП "Львівводоканал". 2001 року викиди шкідливих речовин до атмосфери стаціонарними джерелами забруднення становили 16,6 кг на 1 км². У Львові вироблялося 20 % забруднювальних речових області. Водночас, порівняно з іншими великими містами України, Львів в екологічному аспекті є відносно чистим містом.

Галицько-Волинське князівство

Археологічні розкопки свідчать, що територія сучасного міста була заселена ще у V столітті. Наприкінці X століття ці землі ввійшли до складу Русі, зокрема удільних Галицького, а з 1199 року - Галицько-Волинського князівств.

Засновником міста традиційно вважають короля Данила, який назвав укріплене поселення на честь свого сина Лева, хоча жодне джерело не дає підстав для такого твердження. Л. Войтович на основі білорусько-литовських літописів і авторів XVI-XVIII ст. стверджує, що місто заклав Лев Данилович. Місто розташувалося на межі належних Левові Перемишльського та Белзького князівств. Ярослав Ісаєвич припускає, що Данило Романович здійснював загальне керівництво будівництвом, а Лев Данилович керував роботами безпосередньо на місці. Л. Войтович зазначає, що Лев вже 1245 року у битві під Ярославом командував окремим полком, отже, мав власний уділ, у якому міг закладати міста й без дозволу батька. В "Енциклопедії українознавства" час заснування датують кінцем 1240-х або початком 1250-х. Краєзнавець Мечислав Орлович припускав, що місто засноване через цілковиту руйнацію княжого Галича монголо-татарами 1240 року, хоча Галич було зруйновано 1241 року.

1272 року син короля Лев I Данилович, який сприяв розвитку міста (зокрема, визначив для новоприбулих три дільниці: на сході - руську, на півночі - для вірмен для татар, на півдні - для юдеїв) переніс столицю Галицько-Волинської держави з Холма до Львова. Тут також, ймовірно, перебував фактичний осідок митрополитів Галицьких, настоятелів окремої митрополії Константинопольського патріархату, що існувала з перервами від 1303 до 1401 року.

Після смерті галицько-волинського князя Юрія II Болеслава 1340 року волинські бояри проголосили правителем Дмитра-Любарта Гедиміновича. Того ж року король Польщі Казимир ІІІ напав на Львівську і Перемишльську землі; між ним і Любартом почалася "Війна за галицько-волинську спадщину". У цих умовах місцеві бояри під проводом Дмитра Дедька взяли владу до своїх рук, спершу визнаючи зверхність Королівства Польського, а з 1341 року - сюзеренітет Дмитра-Любарта Гедиміновича. 1349 року, після смерті Дмитра Дедька, Казимир ІІІ удруге захопив Львів і спробував приєднати (за іншими даними приєднав) Галичину до Польщі на автономних правах.

1356 року король Казимир ІІІ здійснив повторну локацію міста, перемістивши новий центр на південь від первісного, княжого граду. Поруч із руським подолом запрошені королем будівничі за німецькими зразками звели нове готичне місто-фортецю, поділене на квартали, з Ринком посередині. Більшість його населення становили німці; українці-русини жили переважно в передмістях. Існували самоврядні вірменська і єврейська громади. 1356 року король Казимир ІІІ надав Львову "маґдебурзьке" право самоврядування. З часів Казимира і до початку 15 ст. карбував монети Львівський монетний двір.

1379 року Львів, що лежав на важливому відтинку Великого шовкового шляху з Криму до Німеччини, отримав "абсолютне право складу". Воно передбачало, що всі купці, які везли товари через місто, були зобов'язані впродовж двох тижнів виставляти свій крам на продаж у Львові, а вже потім могли їхати далі. Місто стало важливим ремісничим і торговельним центром. Відомими були ярмарки на день св. Аґнеси (21 січня) та св. Маргарити (13 липня), пізніше святоюрські.

1434 року автономія Галичини як Королівства Руського була скасована, а на більшості його земель утворено Руське воєводство з центром у Львові. У XV ст. Львів був Лемберґом: місто мало "німецьке обличчя", німецькою мовою "ґмінна рада" видавала ухвали, велися дискусії, виголошували промови в костелах. Полонізація міста почалася за правління двох останніх Ягеллонів.

Королівство польське та Річ Посполита

Через посилення експансії Османської імперії до Європи обсяги торгівлі через Львів значно зменшилися, що спричиняло збідніння міста. Падіння Константинополя сприяло появі в місті багатьох греків. Великим ударом стала пожежа 1527 року, найстрашніша в історії міста, коли готичний Львів вигорів дотла. Для відбудови були запрошені архітектори з Північної Італії, які застосовували ренесансний стиль. Торговельні шляхи занепали, тому відновлення економіки міста було пов'язане з розвитком місцевого виробництва. Основними продуктами експорту стали риба, віск та хутро, зокрема, соболі.

1578 року в урочистій обстановці Стефан Баторій підписав документ, яким створювалося козацьке реєстрове військо. З козацької сторони свою вірність засвідчила делегація старшини на чолі з Андрієм Лиханським. Фактично узаконювався новий юридичний стан - козацтво, що мало важливе значення в тогочасному суспільстві.

Готель "Жорж" і початок проспекту Шевченка на початку XX століття

Австро-Угорщина

1772 року внаслідок першого поділу Речі Посполитої Львів відійшов до складу Габсбурзької монархії, ставши столицею коронної провінції - Королівства Галичини і Лодомерії. Австрійська влада впорядкувала міське господарство, у 1777- 1820 роках було знесено міські мури, споруджувалися нові квартали у стилі класицизму. Під час австрійського панування в місті активно розвивалася наука і культура: було збудовано два великі театри, реорганізовано Університет і відкрито Політехніку, організовано видавничу справу, запроваджено вуличне освітлення, громадський транспорт, залізничне сполучення. У цей період у Львові було винайдено гас і гасову лампу, запущено першу в світі повітряну кулю на рідкому паливі, споруджено перший в Європі залізобетонний міст.

Українська революція

10 лютого 1918 р. в місті пройшла велика українська маніфестація на площі Ринок на честь укладення Берестейського мирного договору з УНР; з балкона "Просвіти" учасників привітав Кость Левицький, лунало "Вже воскресла Україна...". 12 лютого 1918 р. в залі "Української бесіди" відбулося зібрання української громадськості, де обговорили ставлення українців Львова до миру з УНР, схвалили: укладення миру між УНР та сусідами; повернення Холмщини, Підляшшя до Української держави; текст телеграми УЦР, Українській Раді Народних Міністрів, Українській Мировій Делегації. Радість українців Львова занепокоїла поляків (професорів, доцентів університету та інших), 14 лютого було підступно побито дружину четаря УСС Стефанію Новаківську. 3 березня 1918 року в місті відбулося "свято державності і миру" (віче) на підтримку дій уряду УНР, на якому були присутні близько 60 000 осіб./

Польська Республіка

Львів у складі міжвоєнної Польщі був великим культурним та науковим центром. Місто поповнилося новими районами ( Левандівка, Новий Львів, Персенківка, Нове Знесення та ін.). У Львові витворилася автохтонна міська вулична культура ( батяри, львівський шансон), з того часу з'явилася традиція називати Львів "маленьким Парижем". Більшість населення становили поляки 64 %; частка євреїв становила близько 25 %, українців - близько 7-9 % населення міста. Проти українців, як і по всій Галичині, проводилася дискримінаційна політика пацифікації, що породила спротив населення і виникнення українських радикальних партій, зокрема Організації українських націоналістів під проводом Євгена Коновальця. У цей період Львів стає центром українського визвольного руху і втримує цей статус до 1990-х років.

Радянський період

Унаслідок війни Львів упродовж 1946 року покинула більшість поляків, що населяли місто. Відбувся так званий обмін населенням із Польщею. На їхнє місце прибули українці зі Сходу, переселенці з Росії й російськомовні євреї. Проти УПА велася нещадна війна, що супроводжувалася жорстокими репресіями проти місцевого українського населення. 5 березня 1950 року Роман Шухевич загинув на конспіративній квартирі в околицях Львова у Білогорщі.

Радянська влада індустріалізувала Львів, звівши ряд промислових гігантів у місті. Сюди в 1950-х і особливо у 1960-х роках масово переселяються українці з навколишніх сіл. Було збудовано великі спальні райони, як-от Сихів, Рясне, Збоїща, на вулицях Любінській, Науковій, ін. У Львові вкотре змінилося населення. Тепер він став найбільшим україномовним містом (близько 80 % мешканців) і центром національно-визвольного руху, який привів до проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року.

Незалежна Україна

Кінець ХХ - початок ХХІ століття

Гарнізонний храм святих апостолів Петра і Павла

Львів'яни брали активну участь у Помаранчевій революції та Революції гідності. 1 грудня 2013 року на майдані перед пам'ятником Тарасові Шевченку - традиційному місці проведення міських мітингів - у вічі взяло участь понад 50 тисяч осіб. Львів збирав другі за чисельністю мітинги серед усіх міст України (після Києва).

Із 2006 року мером міста незмінно обирають Андрія Садового.

2016 року запущено трамвай на Сихів, що сполучив найбільший спальний район із центром міста. У 2010-х активно триває будівництво торгово-розважальних і житлових комплексів, старі промислові об'єкти переобладнують у відкриті багатофункціональні простори та офісні центри. Водночас, невирішеною залишається низка інфраструктурних і побутових проблем, наприклад, проблема переробки сміття після закриття Грибовицького сміттєзвалища.

Російсько-українська війна

Перед початком повномасштабного російського вторгнення в Україну, з міркувань безпеки, до Львова почали переміщуватися посольства та консульства різних країн, які повернулися до столиці лише влітку 2022 року. Зранку 18 березня 2022 року Львів вперше з початку російського вторгнення зазнав ракетного удару. Як повідомив голова Львівської ОДА Максим Козицький чотири ракети влучили в авіаремонтний завод, що біля Львівського аеродрому; ще дві ракети були збиті українськими ППО. Жертв немає, є один поранений. 26 березня о 20 годині був здійснений ще один ракетний обстріл по Львівському бронетанковому заводу, результатом якого стали досить серйозні руйнування. 18 квітня 2022 року черговий ракетний удар російської армії вбив сімох і поранив одинадцять мешканців Львова. 3 травня російська армія здійснила ракетний обстріл електропідстанцій, внаслідок чого 3 людини було поранено, а у місті відбулися короткочасні перебої електроенергії та водопостачання.

Унаслідок бойових дій, багато людей зі східної частини України були вимушені евакуюватися в більш безпечні регіони. Станом на 18 липня у Львові та області перебувало 244 151 вимушених переселенців. За час війни до Львова, станом на 29 квітня, було релоковано понад 100 підприємств з району ведення бойових дій. Також, до міста почалася евакуація закладів різних сфер діяльності, зокрема, у Львові перебували київські Центр дитячої кардіології і кардіохірургії та Музей науки та інші. У Львові свої зустрічі з українським президентом Володимиром Зеленським проводили генеральний секретар ООН Антоніу Гутерреш та президент Туреччини Реджеп Ердоган.

Адміністрація

Адміністративний поділ

До складу Львівської міської ради входять 64 депутати, яких обирає громада міста терміном на 5 років. З 2020 року у Львівській міській раді представлені 5 політичних партій: "Європейська Солідарність" (26 депутатів), "Самопоміч" (17), "Голос" (8), ВАРТА (7) та "Свобода" (6 депутатів).

Виконавчу владу очолює міський голова (мер) та Виконавчий комітет (Виконком), який складається з 6 членів. Йому підпорядковані 6 департаментів, кожен з яких відповідає за певну сферу міського життя: містобудування, економічну політику, фінансову політику, гуманітарну політику, житлове господарство та інфраструктуру, а також департамент розвитку. Сьомий департамент, "Адміністрація міського голови", забезпечує координацію дій виконавчої влади у місті. У кожному адміністративному районі органом виконавчої влади є районна адміністрація.

Мером Львова станом на 2022 рік є Андрій Садовий.

Відповідно до загальноукраїнских принципів організації судової влади, що діє за принципами інстанційності та територіальності, у Львові діє 6 районних судів загальної юриздикції і відповідно адміністративні та господарські суди західного регіону України. Також діє Львівський міський апеляційний суд загальної юрисдикції в межах міського судового округу та Західний апеляційний адміністративий та господарський суди.

Місто поділене на 56 поліцейських дільниць, які підпорядковуються Львівському міському управлінню УМВС України у Львівській області. У Львові діють слідчий ізолятор № 18 та виправна колонія № 30 (раніше діяла колонія № 48, - ліквідована).

Чисельність

Станом на 1 січня 2016 року населення Львова становило 728 350 містян. Населення Львова станом на 1 червня 2016 року становило 756,9 тис. осіб. Під час останнього перепису населення, який пройшов 2001 року, населення Львова становило 758 тисяч жителів; під час передостаннього перепису, 1989 року, - 815 тисяч.

За даними обласного управління статистики 51,8 % населення складають жінки, 48,2 % - чоловіки. Згідно з дослідженням Інституту розвитку міста, проведеним із червня по грудень 2011 року, 56 % львів'ян - віряни УГКЦ, 23 % - віряни УПЦ КП, 4 % - віряни УАПЦ, 2 % - вірні УПЦ (МП), ще 6 % - послідовники інших християнських конфесій.

Згідно з цим же дослідженням, 51 % львів'ян мають вищу освіту, 25 % - лише середню спеціальну освіту, 10 % мають лише середню освіту. 2000 року українською мовою в приватному спілкуванні послуговувались 79 % львів'ян, 20 % - російською.

Згідно з опитуванням, проведеним Міжнародним республіканським інститутом у квітні-травні 2023-го року, українською вдома розмовляли 96 % населення міста, російською - 3 % .

Найбільшу популярність серед львів'ян мають праві й, подекуди, центристські сили. Натомість ліві політичні партії не здобувають понад 10 % підтримки, однак це більше, ніж в інших виборчих округах Львівської області. На парламентських виборах 2007 року громадяни міста, що взяли участь у голосуванні, підтримали Блок Юлії Тимошенко (44 %), Блок "Наша Україна - Народна самооборона" (34 %), Партію регіонів (8 %) і Всеукраїнське об'єднання "Свобода" (8 %). На президентських виборах 2010 року у першому турі найбільшу підтримку виборців здобули Віктор Ющенко (31 %), Юлія Тимошенко (26 %), Арсеній Яценюк (11 %), Віктор Янукович (9 %) та Сергій Тігіпко (8 %); у другому турі 77 % громадян, які прийшли на дільниці, проголосували за Юлію Тимошенко, 15 % - за Віктора Януковича і 7 % не підтримали жодного кандидата.

2011 року у Львові було здійснено 6723 злочинів, або 88,4 на 10 тис. населення. Львів має найнижчий рівень злочинності серед українських міст з населенням понад 500 тисяч осіб.. 2005 року в органах внутрішніх справ зареєстровано 36 000 заяв громадян. 2006 року в місті зафіксовано 135 злочинів, здійснених неповнолітніми. У 2007 у Львові було зареєстровано 3 тисячі безхатченків.

Національний склад

Національний склад населення Львова станом на 2001 рік[79]

Згідно з останнім переписом населення, 2001 року, коли він проходив, українці становили 88,1 % населення міста. Найбільшою національною меншиною була російська (8,9 %), менш чисельними були польська (0,9 %), білоруська (0,4 %), єврейська (0,3 %) та вірменська (0,1 %). На інші національності припадало 1,3 %.

У місті діє ряд діаспорянських організацій. Російська меншина згуртовується довкола Російського товариства імені Пушкіна, яке діяло на базі Російського культурного центру до 2017 року. До 2020 року у середніх загальноосвітніх школах № 6, № 17, № 35, № 45, № 52 навчання велося російською мовою.

Польська громада згуртовується навколо Товариства польської культури Львівщини. До 2012 року видавалася "Gazeta Lwowska", що була однією з найстаріших польськомовних газет світу. Польською мовою ведеться викладання у середніх загальноосвітніх школах № 10 та № 24.

Життя інших національних меншин менш зорганізоване. Воно проходить навколо релігійних організацій, зокрема, євреї гуртуються навколо синагоги, вірмени - навколо Вірменської церкви.

Львів є найважливішим діловим центром Західної України. Станом на 1 січня 2011 року до економіки Львова було інвестовано 837,1 мільйонів доларів США, що становить майже дві третини від загального обсягу інвестицій до Львівської області. 2015 року у підприємства Львова було залучено 14,3 млн дол. США прямих іноземних інвестицій, що, втім, удвічі менше, ніж роком раніше (30,9 млн дол. в 2014). Станом на січень - вересень 2017 року, обсяг прямих іноземних інвестицій Львівщини становив 52,4 млн дол. США. За даними управління статистики, іноземний капітал був інвестований 31 країнами світу (найбільшими інвесторами з яких були партнери з Польщі - 47,7 %; Австралії - 11,3 %; Кіпру - 10,7 % та Нідерландів - 6 %)./ Загальний обсяг видатків міського бюджету Львова 2020 року встановлено в розмірі близько 11,655 млрд гривень.

Середня заробітна плата у Львові 2015 року у сфері бізнесу становила 7 041 грн, у бюджетній сфері - 4 175 грн. 1 лютого 2014 року зареєстроване безробіття становило 0,6 %. У вересні 2017 року середня номінальна заробітна плата одного штатного працівника становила 6784 грн, що на 41,0 % більше за показник вересня 2016 року.

У Львові працює 218 великих промислових підприємств, понад 40 комерційних банків, 4 біржі, 13 інвестиційних компаній, 80 страхових організацій, 24 лізингові фірми, 77 аудиторських фірм, майже 9 тисяч малих підприємств. Після розпаду Радянського Союзу в місті спостерігаються тенденції до закриття великих промислових підприємств, зокрема, через банкрутство, спричинене, подекуди, невдалою пострадянською приватизацією. Наприклад, у Львові базувалися Львівські авіалінії, однак з року в рік флот авіакомпанії зменшувався і зрештою вона була ліквідована. Натомість спостерігається розвиток туристичної галузі та галузі інформаційних технологій. Так, 1991 року провідне місце серед галузей промисловості займало машинобудування та металообробка. Натомість на початку XXI століття переважальною є харчова промисловість, частка якої вже 2001 року становила 39,4 %. Питома вага продукції машинобудування та металообробки склала 17,6 %, легкої промисловості - 6,2 %, хімічної та нафтохімічної - 6,0 %, енергетики - 4,9 %, промисловості будматеріалів - 5,5 %. У місті сконцентровано 95 % загальнодержавного виробництва освітлювальних ламп, 100 % виробництва автонавантажувачів, 11 % виробництва автобусів.

Основні промислові підприємства:

Загальний обсяг реалізованої промислової продукції в місті 2015 року склав 24,2 млрд гривень, що на 39 % більше, ніж роком раніше (14,6 млрд грн в 2014).

Місто залишається великим бізнес-центром між Варшавою та Києвом. Згідно зі Стратегією економічного розвитку Львова до 2025 року передбачається, що основними галузями економіки міста мають стати туризм та інформаційні технології, пріоритетним також є сфера бізнес-послуг та логістики. Так, наприклад, у Львові розміщений сервісний центр Nestlé, з якого керуються підрозділи компанії в 20 країнах Центральної та Східної Європи. У 2016 було відкрито Глобальний сервісний центр VimpelCom, який обслуговує операції з фінансів, закупівель і HR-процесів у восьми країнах присутності компанії. У 2018 у Львові був відкритий Центр надання послуг PricewaterhouseCoopers який надає консультаційні та аудиторські послуги в країнах Центральної і Східної Європи.

2009 року KPMG, одна з найвідоміших міжнародних аудиторських компаній, внесла Львів до списку 30 міст світу з найбільшим потенціалом розвитку інформаційних технологій. У місті станом на грудень 2015 року діяло 192 IT-компанії, з яких: 4 великі (понад 400 працівників), 16 середніх (150-300 працівників), 97 малих (10-110 працівників) та 70 мікро-компаній (3-7 працівників). Серед найбільших є такі: SoftServe, ELEKS, GlobalLogic, Ciklum, EPAM, N-iX, Lohika, Sigma Sofware, Symphony Solutions, Perfectial, CoreValue та інші. Оборот ІТ-галузі Львова 2015 року склав 300 млн $. Щорічний прогнозований приріст у галузі складає 20 %. Близько 50 % IT-послуг експортується на ринок США, 37 % до країн Європи, решта до інших країн світу. У цій галузі було зайнято близько 15 тис. спеціалістів. Середня заробітна плата в 10 найбільших IT-компаній Львова 2015 року становила 28 тис. грн. За даними дослідження економічного ефекту IT-ринку Львова, реалізованого та оприлюдненого Львівським ІТ Кластером та соціологічною агенцією Фарма, станом на 2017 у Львові функціонує 257 ІT-компанії, у яких працевлаштовано близько 17 тис. спеціалістів. Економічний ефект від ІТ-індустрії Львова складає 734 млн доларів США. 2017 року львівська компанія N-iX стала першою українською компанією, яка ввійшла в міжнародний рейтинг найбільших і найприбутковіших IT-компаній Software 500. У 2018 у Львові почалося будівництво першого IT-парку в Україні, у якому буде зайнято близько 10 тис. спеціалістів.

Туризм у Львові

2008 року британська газета "The Times" у рейтингу міст Європи, які найкраще відвідати у вихідні, третє місце віддала Львову. У червні 2013 року сайт VirtualTourist на основі відгуків туристів відніс Львів на перше місце в рейтингу міст Європи, куди треба їхати негайно. Місто є національним лідером зі зростання кількості туристів. Так, за 2008- 09 роки їх кількість зросла на 40 %, за рік місто відвідує близько 2 мільйонів осіб. У Львові розвивається як міжнародний, так і внутрішній туризм. За підрахунками в середньому за день іноземний турист витрачає у місті 172 євро, український - 94 євро. 2018 року, Львів єдиний з українських міст увійшов в рейтинг 100 найпопулярніших серед туристів міст у світі за версією британської аналітичної компанії Euromonitor. За даними компанії, Львів за рік відвідало 2,7 млн туристів, за цим показником він зайняв 80 місце у рейтингу, обійшовши такі міста як Тель-Авів, Франкфурт, Стокгольм, Ніцца, Ріо-де-Жанейро, Абу-Дабі, Порту, Доха.

За даними дослідження проведеного компанією Ernst & Young 2015 року, Львів названий найпривабливішим містом в Україні для професійної діяльності. Сюди хотіли б переїхати 71 % опитаних респондентів.

Міжнародне рейтингове агентство Fitch Ratings підтвердило довгостроковий рейтинг дефолту Львова в іноземній і національній валютах (РДЕ) на рівні "В-", прогноз за рейтингами "стабільний".

Інфраструктура

Сфера послуг

Станом на 1 січня 2010 року у Львові налічується 7 чотиризіркових, 8 тризіркових та 16 інших готелів. У місті також діє 11 гостелів. Львів відомий своїми кав'ярнями, цукернями та рестораціями. Загалом у місті нараховується 822 об'єкти ресторанного бізнесу. Найвідомішими з-поміж них є: "Віденська кава", "Дзиґа", "Італійський дворик", "Кабінет", "Хмільний дім Роберта Домса", заклади мережі "!ФЕСТ": "Криївка", "Мазох-café", жидівська кнайпа "Під Золотою Розою" та інші. Усі вони об'єднані до Гільдії рестораторів Львова. Також тут представленні такі мережі харчування: McDonald's, Пузата хата, ЯпонаХата, Піца Челентано тощо.

У Львові розташовано 1 703 об'єкти роздрібної торгівлі, зокрема 1 232 крамниці, з яких: 501 - продовольча, 731 - непродовольча, 363 - аптеки. Упродовж останніх років у місті були відкриті одразу три великі торгово-розважальні центри: King Cross Leopolis (2010), Forum Lviv (2015) та Victoria Gardens (2016). У Львові присутні як деякі європейські, так і майже всі національні мережі супермаркетів; великою популярністю користуються місцеві мережі: "Арсен", "Рукавичка", "Сільпо" та інші. Найбільші міські базари - "Південний", "Краківський" та "Привокзальний". До послуг туристів у центрі міста діє сувенірний базар "Вернісаж". У Львові розміщена 81 АЗС. Свої відділення у місті мають близько 50 банків. Медичні послуги надає 31 лікарня. З них: 11 - міські; 19 - обласні та відомчі, 1 - приватна.

2009-го та 2016-го часопис "Фокус" називав Львів найкомфортнішим для життя серед українських міст.

Комунальне господарство

Міським монополістом із послуг водопостачання та водовідведення є комунальне підприємство "Львівводоканал". Вода для Львова видобувається зі 180 артезіанських свердловин, об'єднаних до 17 водозборів, розташованих на території Львівської області. Загальна довжина магістральних водогонів, які сполучають свердловини з містом, перевищує 600 км, міські водопровідні мережі мають довжину 1 100 км. Забезпечення Львова водою здавна було однією з найбільших проблем міста, розташованого на вододілі. Перший водогін було збудовано у XIV столітті, але ще на початку 2000-х більшість львів'ян мала воду лише 6 годин на добу, 29 грудня 2009 року у Львові було запроваджено цілодобове водопостачання. Попри те, що вода, яка постачається до міста, має артезіанське походження, її якість треба покращити, адже водогони перебувають не в найкращому стані - труби кородують.

Вуличне освітлення здійснюється у Львові комунальним підприємством "Львівсвітло". Освітлено 95 % магістральних вулиць та 85 % міжквартальних, тривають роботи з капітального ремонту зовнішнього освітлення. Постачання електроенергії міським споживачам здійснює ВАТ "Львівобленерго". Постачання теплової енергії здійснюють комунальні підприємства "Львівтеплоенерго" ( Галицький, Франківський, Шевченківський, Личаківський, Сихівський райони) та "Залізничнетеплоенерго" ( Залізничний район). На їхньому балансі перебуває 2 ТЕЦ, 146 котелень, 164 центральних теплових пункти, 540 км теплових мереж.

Проблемним для Львова є вивезення сміття, яке здійснюється комунальним підприємством "Збиранка" на Львівське сміттєзвалище, розташоване на території Жовківського району. Сміттєзвалище, яке експлуатується з 1959 року, без проєкту, планували закрити ще 1 січня 2006 року. Його робота викликає протести мешканців навколишніх сіл, які вимагають закрити сміттєзвалище, а його територію оголосити зоною надзвичайної екологічної ситуації. Наразі, Грибовицьке сміттєзвалище закрите, планується будівництво сміттєпереробного заводу.

Експлуатацію багатоквартирних житлових будинків та прибудинкових територій здійснює 54 комунальні підприємства ("ЖЕКи"). Разом із цим, міська рада пропагує створення Об'єднань співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ), яких у Львові понад 250.

2007 року у Львові, вперше в Україні, з'явився безкоштовний публічний бездротовий інтернет Wi-Fi. Сьогодні ним покриті площа Ринок, проспект Свободи, площі Міцкевича та Галицька, Бернарденґаден. Послуги пошти надає національний монополіст "Укрпошта", фіксованого телефонного зв'язку - "Укртелеком". У Львові розташовано 53 поштових відділення. Поштові індекси міста - 79000 - 79090; телефонний код - +38032. Усі міські телефонні номери семизначні. У місті представлені всі національні оператори мобільного зв'язку стандартів GSM, CDMA та UMTS.

У часи середньовіччя через місто пролягали важливі шляхи:

З півдня до Львова пролягали:

"Волоський шлях" - через Ясси, Коломию, Галич; входив до міста теперішньою вул. Зеленою

"Угорський шлях" - через Лавочне, Славсько, Стрий; вів до старого Львова через Галицьку браму.

Львів є одним з найважливіших транспортних вузлів України. Через місто проходять європейські , , та міжнародні автошляхи , , та , які з'єднують Львів з Києвом, Будапештом, Варшавою та Краковом, національні автошляхи , і , якими Львів з'єднаний з іншими містами Західної України. Транзитні автомобільні потоки оминають місто об'їзною дорогою, проте це не вирішує внутрішньоміських транспортних проблем. Вони спричинені передусім автомобільними заторами та незадовільним станом дорожнього покриття. Це пов'язано зі стрімким збільшенням кількості автомобілів, вузькістю вулиць у центральній частині міста та складністю рельєфу, який зумовлює проходження основних транспортних потоків через центр Львова. Однією з причин заторів є недостатня кількість паркомісць, зокрема багаторівневих.

Трамвай Електрон T5L64 на вулиці Франка

Сучасний Львів є важливим залізничним вузлом, через який відбувається сполучення західних областей України ( Чернівецької, Івано-Франківської та Закарпатської) з іншою частиною держави. У напрямках старих середньовічних шляхів від Львова розходилися залізниці, побудовані перед Першою світовою війною. Через Львів також проходить значна частина залізничних шляхів, що з'єднують Україну з Європою. У 2010-х роках планується втілення проєкту "Євроколія", суть якого зводиться до сполучення Львова з Польщею залізничною лінією з шириною колії 1435 мм, що дозволить інтегрувати місто до європейської мережі швидкісних залізниць. У Львові розміщена штаб-квартира Львівської залізниці - найстаршої та однієї з найбільших складових Державної адміністрації залізничного транспорту України. Львівський головний залізничний вокзал є її основними воротами.

Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького, розташований усього за 6 км від центру міста, сполучає Львів із найбільшими містами України, Польщі, Італії, Ізраїлю, Німеччини, Іспанії, Великої Британії, Данії та Туреччини (2014 року було скасовано усі рейси з Росією). Пасажиропотік львівського аеропорту, станом на 2017 рік, становив 1.080.000 осіб, 2018 року пасажиропотік становив 1.597.700 осіб. Станом на 2 грудня 2019 року пасажиропотік аеропорту становить 2.044.500 осіб.

У Львові є 4 види громадського транспорту: трамвай, тролейбус, автобус, маршрутне таксі. На останніх двох припадає 64 % пасажирських перевезень. Вартість проїзду в трамваях та тролейбусах становить 7 гривень загальний квиток та 3,50 гривні - пільговий, в автобусах та маршрутних таксі 7 гривень. У грудні 2009 був запущений міський рейковий автобус, однак після шести місяців роботи був закритий через нерентабельність. Сьогодні реалізовано масштабний проєкт "трамваю на Сихів". Перший такий було запущено 17 листопада 2016 року. З 1 липня 2015 року у місті діють нічні автобуси.

Освіта і наука

Станом на початок 2010 року у Львові діє 96 дошкільних навчальних закладів ( дитячих садочків), проте їх явно мало - лише 59 % дітей у місті мають доступ до дошкільної освіти. Батькам доводиться ставати в чергу, аби записати дитину до дошкільного закладу, на 100 місць претендує 143 дитини. Це пов'язано з тим, що у кризові 1990-ті окремі дитячі групи і, навіть, цілі садочки закривалися, натомість приміщення продавалися чи передавалися в оренду, що призвело до значного скорочення вільних місць у дошкільних навчальних закладах. Попри те, що відкриваються нові групи ( 2009 року, наприклад, було відкрито 11 груп), проблема стає дедалі актуальнішою, адже у Львові спостерігається збільшення рівня народжуваності.

У місті діють 143 середні навчальні заклади (школи, гімназії та ліцеї). Усі вони забезпечені комп'ютерними класами, деякі школи мають плавальні басейни. Діє також 24 середні спеціальні навчальні заклади ( технікуми, коледжі, училища) та 30 закладів вищої освіти.

Вища школа має у Львові давні традиції. Так, у місті засновано перший в Україні університет та перший у Східній Європі виш технічного спрямування. Львівський університет Франка та Університет "Львівська Політехніка" є одними з найкращих закладів вищої освіти країни та періодично займають чільні місця в національних рейтингах. Заклади вищої освіти, як-от Національний лісотехнічний університет, Українська академія друкарства, Національна академія мистецтв не мають аналогів в Україні. Серед інших львівських вишів, найвідомішими є Український католицький університет, Музична академія імені Лисенка, Національний медичний університет, Національний університет ветеринарної медицини.

Львів є давнім науковим центром. Тут було винайдено гас, вперше у світі виготовлено вакцину проти висипного тифу. Під керівництвом Стефана Банаха в місті діяла всесвітньо відома Львівська математична школа. У Львові розроблялося програмне забезпечення для місяцехода, міжпланетних апаратів програми "Венера", першого орбітального корабля багаторазового використання "Буран". Сьогодні тут діє 8 установ Національної академії наук України; за їхньою кількістю місто займає друге місце поруч з Харковом. Львів є основним центром діяльності Наукового товариства імені Шевченка - першої в Україні суспільної академії. Загалом, у місті розташовано ще близько 40 науково-дослідних та проєктно-конструкторських інститутів.

Засоби масової інформації

Телебачення

FM-радіостанції

На території міста в межах радіочастот FM-діапазону своє мовлення проводять 17 всеукраїнських та регіональних радіостанцій:

УКХ-радіостанції

Музика, театр і кіно

У Львові діє 7 кінотеатрів: "Планета кіно", "Кінопалац", "Копернік", "Центр Довженка", "Львів", "Сокіл" та "Київ". Перший належить мережі "Планета кіно IMAX", три наступних входять до мережі "Кінопалац", натомість три останні є власністю держави. Завершено реконструкцію "Соколу", щодо "Львова" почалися обговорення відносно реконструкції. Однак через брак фінансування починаючи з 1990-х років багато кінотеатрів було ліквідовано. Також у місті діє перший в Україні автомобільний кінотеатр "Кінопарк". Разом із цим, Львів часто стає знімальним майданчиком: місто "грає роль" європейських столиць, де вартість зйомок значно дорожча. Щороку у Львові проходять фестивалі "Wiz-Art" (фестиваль короткометражних фільмів) та "Кінолев" (фестиваль "незалежного кіно"). Зі Львова походять відомі актори Пол Муні, Лео Фукс, Берта Каліч та інші.

Основними осередками музичного життя міста є театр опери та балету, філармонія і будинок органної музики, де міститься найбільший в Україні орган. У Львові поки немає повноцінного концертного залу, нерідко концерти відбуваються в державному цирку або в критому велотреку при стадіоні СКА. Щороку у Львові проходить безліч музичних фестивалів: "Свято музики у Львові", "Велика коляда" ( колядки), "Флюгери Львова" ( етно- джаз), "Віртуози" ( класична музика), "Львів Стародавній" (фестиваль середньовічної культури), "Діапазон" ( органна музика), "Етновир" ( етно), "Контрасти" (сучасна класична музика), фестиваль давньої музики, Jazz Bez і Leopolis Jazz Fest (джаз), Stare Misto (рок), "Українська пісня".

Львівщина дала початок багатьом відомим гуртам, як-от "Океан Ельзи", "Скрябін", "Піккардійська терція", "Плач Єремії", "Мері", "Оратанія", "Механічний апельсин", ROCKOKO та інші.

Музеї та картинні галереї

Для відвідувачів у місті відкриті двері понад 40 музеїв. Серед них: Львівський історичний музей, другий за розмірами історичний музей України; Національний музей, одна з найвизначніших в Україні скарбниць українського мистецтва, заснована митрополитом Шептицьким; Львівська галерея мистецтв, один з найбагатших музеїв України, у минулому очолюваний відомим мистецтвознавцем Борисом Возницьким; Етнографічний музей, єдиний такого типу в Україні; Національний меморіал "Тюрма на Лонцького", перша в Україні в'язниця- музей. Популярними серед туристів є також "Шевченківський гай", Аптека-музей, "Арсенал", Палац Потоцьких та інші. У Львові також багато галузевих музеїв, як, наприклад, музеї пива, пошти, друкарства, скла, релігії тощо. Є також певна кількість меморіальних будинків-музеїв, присвячених видатним мешканцям міста. Природознавчий музей, який володіє однією з найбагатших у Східній Європі експозицій, сьогодні закритий на реконструкцію.

Загалом, музейні фонди Львова нараховують 36,5 тисяч експонатів, 2009 року музеї міста відвідало 366,5 тисяч осіб.

У листопаді 2020 року у Львові відкрили Львівський муніципальний мистецький центр - першу міську інституцію, створену на кошти з міського бюджету та націлену на втілення проєктів у сфері сучасного мистецтва.

Література

Львів є центром одного з найрелігійніших регіонів України. Так, упродовж 1960- 1980-х років у Львові та області, з населенням 0,8 % від загального населення СРСР, було понад 10 % усіх діючих культових споруд. Сьогодні місто є центром єпархій Української греко-католицької церкви, Православної церкви України, Української православної церкви (Московського патріархату), Римо-католицької церкви та Вірменської апостольської церкви. У Львові розміщений управлінський центр Римо-католицької церкви в Україні. Тут діє Українська автономна православна церква Львова - нечисленна православна юрисдикція, не визнана Вселенською Церквою. Крім того, у місті діють протестантські, юдаїстські та мусульманські громади.

Львівська кухня є унікальною через свою заплутану та драматичну історію, вона увібрала в себе риси української, австрійської, німецької, польської, угорської, єврейської, вірменської та інших народів. Одним із символів західноукраїнського частування є львівський сирник. Легендарна галицька кулінарка Дарія Цвєк опублікувала в середині минулого століття рецепти сирника у різних варіаціях і зробила його відомим в Україні. Нині існує більше 32 варіацій львівського сирника. Його готують із лимонною цедрою, маком, кокосовою стружкою, горіхами і навіть яблуками. Проте незмінними залишаються жирний домашній сир, якісне вершкове масло і домашні яйця.

Давньою міською традицією є споживання кави. "Львівський культ кави" широко відомий за межами міста. Вважається, що кожен "правдивий львів'янин" має принаймні раз на день пити каву. В центрі міста безліч кав'ярень, якими прокладені численні туристичні маршрути; щороку проводиться міське свято "На каву до Львова", на якому визначають найкращу кав'ярню міста.

Іншим продуктом, з яким часто ідентифікують Львів, вважається шоколад. Місцеві жителі називають його "чоколяда". Щороку в місті проводяться Свято шоколаду, Свято сиру і вина.

Львів - споконвічне місто українсько-польського прикордоння, у якому століттями змішувалися традиції, культури і мови. Так, унаслідок взаємних запозичень, наприкінці XIX століття у міському середовищі сформувалася львівська ґвара - говір, що утворився внаслідок змішання української і польської мов з вкрапленнями німецької та єврейської лексики. На думку деяких дослідників, вона є складовою південнокреського діалекту польської мови, інші вважають її одним з варіантів балаку. У другій половині XX століття ґвара вийшла з широкого вжитку, однак багато слів досі побутують серед львів'ян. Останнім часом деякі інституції ( Львівська міська рада, часопис "Ї") докладають зусиль для її певного відродження.

Наприкінці XIX - на початку XX століття розповсюдженою у Львові була субкультура батярів - авантюристів і гульвіс, які з часом набули кумедних рис. Вона стала причиною формування міського фольклору, який іще називають батярським. Львівський міський фольклор ув основному складає батярські пісні (найвідоміша - неофіційний гімн міста "Тільку ві Львові") і легенди (видані в численних збірниках; найвідоміші серед них - "Легенди Львова" Юрія Винничука і "Легенди старого Львова" Ілька Лемка). З 2000-х років для відродження батярських традицій у Львові щорічно, 1 травня, проводять День батяра.

Львівська кава

Вважається, що жителі Львова мають праві погляди, а місто є "твердинею націоналізму". Разом із тим, зі Львова вийшло багато українських політиків, які вчинили значний вплив на сучасну політичну ситуацію в державі. Це В'ячеслав Чорновіл, Ірина Калинець, Богдан Горинь, Михайло Горинь, Левко Лук'яненко, Юрій Луценко, Василь Куйбіда, Тарас Чорновіл, Олег Тягнибок, Ганна Герман та інші. Свого часу в місті жили президент Монголії Цахіагійн Елбегдорж та один з лідерів російської опозиції Григорій Явлінський. З містом пов'язані життя історичних політичних діячів: Богдана Хмельницького, Романа Шухевича, Степана Бандери, Симона Візенталя, Якова Розенфельда, Мухаммеда Асада, Казимира Бартеля.

Особливим є святкування Різдва у Львові, під час якого в місті відбувається різдвяний ярмарок, встановлюється шопка та дідух, відбуваються народні гуляння, виступи вертепів та парад звіздарів, фестиваль "Велика коляда" і Свято пампуха.

Архітектура

В архітектурі Львова, яка не сильно постраждала під час війн XX століття, відображено багато європейських стилів та напрямків, що відповідають різним історичним епохам. Після пожеж 1527 і 1556 року практично не залишилося слідів готичного Львова, проте добре представлено такі епохи: ренесанс, бароко, класицизм. Характерним для Львова став стиль сецесії, трапляються споруди в стилях ар-деко і берлінський модерн.

У місті встановлено більше півсотні пам'ятників: військових обелісків та меморіалів, монументів національним героям і визначним подіям, видатним жителям міста та регіону.

Центр імені Митрополита Андрея Шептицького, номінований на Премію Міс ван дер Рое[165]

У Львові розташовано найбільше пам'яток архітектури серед усіх українських міст. Переважна їх більшість сконцентрована в історичному центрі, який занесено до списку Світової спадщини ЮНЕСКО. Серед найвизначніших архітектурних пам'яток міста Ратуша, ансамбль площі Ринок, Чорна кам'яниця, Палац Корнякта, колишній Домініканський костел, комплекс Успенської церкви, Королівський арсенал, Порохова вежа, Міський арсенал, монастир Бернардинів, Латинська катедра, Собор святого Юра, Костел святої Ольги і Єлизавети, Залізничний вокзал, Університет Франка, Оперний театр, Театр Марії Заньковецької, Преображенська церква, Вірменська церква, Монастир святого Онуфрія, Церква Святої Параскеви П'ятниці та інші.

З 1990-х років значно знизилися темпи будівництва. Так, 1990 року було здано 369 тисяч квадратних метрів житла, 1995 року - 90 тисяч квадратних метрів, а в 2000-ому - 96 тисяч квадратних метрів житлової площі. Починаючи з 2003 року темпи будівництва поступово нарощуються. 2005 року було здано 158,7 тисяч кв. метрів житлової площі, 2009 року - 187,2 тисяч кв. метрів, а 2012 року - 242,5 тисяч кв.метрів житла.

Спорт у Львові має давню історію: у місті відбулися перші на території сучасної України футбольний ( 1894) та хокейний ( 1905) матчі. У той час, коли в Російській імперії та СРСР спорт лише поширювався, на теренах Австро-Угорщини, а потім Польщі регулярно проводили міжнародні змагання та турніри. У 1930-х рр. проводилися Рівнинні перегони Краків-Львів. 4 вересня 1931 року у Львові відбувся перший конгрес ФІТА - Міжнародної федерації стрільби з лука. У серпні-вересні того ж року Львів прийняв перший чемпіонат світу і Європи зі стрільби з лука. Львівський хокейний голкіпер Микола Скрипій одним з перших в історії почав використовувати захисну маску для обличчя - ще 1933 року. Він сконструював її з військового шолома, причепивши спереду дротяну маску. Львівська футбольна команда "Погонь" 5 разів вигравала чемпіонат Польщі з футболу, національна збірна Польщі деякі ігри проводила у місті Лева, за національну команду регулярно грали гравці із львівських клубів.

Також у Львові з 2012 року у рамках чемпіонату України Української Ліги Американського Футболу ULAF грає команда з американського футболу Львівські Леви, а гравці клубу регулярно викликаються на матчі збірної України з американського футболу.

Головною спортивною спорудою Львова є стадіон "Арена Львів". Окрім того, у місті функціонують стадіони "Україна", "СКА", "Скіф", "Юність" та інші. У Львові знаходиться також єдиний в Україні критий велотрек - Велотрек СКА.

Львів є одним з лідерів українського футзалу - у сезонах 2006/07, 2011/12 та 2015/16 чемпіоном України ставала "Енергія", а в першостях 2008/09 та 2009/10 переміг "Тайм". Жіночий гандбольний клуб "Галичанка" починаючи із сезону 2001-2002 років перебуває у чільній трійці вищої ліги чемпіонату України. Також, є дворазовим чемпіоном (2015, 2016) і п'ятиразовим срібним призером (2005, 2007, 2008, 2013, 2014). У вищих лігах національних чемпіонатів Львів також представляють баскетбольний клуб "Політехніка-Галичина", ватерпольний клуб "Динамо" та волейбольний клуб "Львів".

Львівська шахова школа за радянських часів була однією з найвідоміших у СРСР і дотепер залишилася серед провідних шахових центрів України. Серед найвідоміших гросмейстерів міста Степан Попель, Леонід Штейн, Олександр Бєлявський, Андрій Волокітін, Василь Іванчук та інші. Відомими є також львівські лукова, регбійна, спідвейна та велотрекова школи.

Львів мав приймати Чемпіонат Європи з баскетболу 2015 року, однак через ситуацію в країні від проведення вирішили відмовитися. Натомість надано пріоритетне право проведення Європейського чемпіонату 2017 року. Уряд України мав намір висунути кандидатуру Львова на проведення Зимових Олімпійських ігор 2022 року.

Міжнародна співпраця

Міста-партнери:

Кобе, Японія (2023)[181]

Також у Львові функціонують представництво ОБСЄ, Консультативна місія Європейського Союзу (КМЄС), представництво ЄБРР, Альянс Франсез, Австрійський центр, Goethe-Institute, GIZ ( Німецьке товариство міжнародного співробітництва).

Львів є членом організацій "Eurocities", "European Cities Marketing", OWHC ( Організації міст світової спадщини) та "Energie-Cites".

Панорами Львова

Відомі особистості

Народилися

Юзеф Бем - полководець, польський й угорський національний герой.

Герман Авербах - польський математик єврейського походження.

Грушевський Михайло Сергійович - український історик, політичний діяч, перший керівник УНР.

Рудольф Вайгль - вчений, винайшов вакцину від тифу.

Вакарчук Іван Олександрович - фізик, міністр освіти і науки України.

Іванчук Василь Михайлович - український шахіст, гросмейстер.

Вакарчук Святослав Іванович - композитор, поет, співак, політик.

Коновалець Євген Михайлович - український політичний та військовий діяч.

Крушельницька Соломія Амвросіївна - українська оперна співачка.

Йосип Сліпий - український церковний діяч, єпископ УГКЦ, кардинал католицької церкви.

Франко Іван Якович - поет, письменник, науковець, громадський діяч.

Чорновіл В'ячеслав Максимович - політик, публіцист, політичний в'язень.

Андрей Шептицький - митрополит УГКЦ.

Шухевич Роман Осипович - український політичний та військовий діяч, командувач УПА.

1. Статистичний збірник "Чисельність наявного населення України" на 1 січня 2022 року (PDF)

2. Lwów // Starożytna Polska pod względem historycznym, jeograficznym i statystycznym opisana [Архівовано 27 лютого 2019 у Wayback Machine.]. - Warszawa : nakład i druk S. Orgelbranda, 1845. - Т. ІІ. - Cz. 2. - S. 551-552. (пол.)

3. себто, опади присутні 47 % днів у році - майже через день

4. Екологічна ситуація в області. [Архівовано 26 липня 2011 у Wayback Machine.] Комітет екологічного порятунку України

5. Передмова // Історія Львова. У трьох томах / Я. Ісаєвич, М. Литвин, Ф. Стеблій. - Львів : Центр Європи, 2006. - Т. 1. - С. 7. - ISBN 978-966-7022-59-4.

6. Ісаєвич Я. Як виникло місто під назвою Львів // Львів. Історичні нариси. - Львів, 1996. - С. 16-18.

7. Баран В. Галич давній // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. - К. : Наукова думка, 2004. - Т. 2 : Г - Д. - С. 335. - 518 с. : іл. - ISBN 966-00-0405-2.

8. Львів... - С. 1408.

9. у другій половині; Осіпян О. Запрошення вірмен до Львова Галицькими князями Данилом та Левом Даниловичем у "Topografia civitas Leopolitanae" Іоганна Алембека: особливості ренесансного історієписання // Український історичний журнал. - К., 2012. - № 6 (507) (лист.-груд.). - С. 149. - ISSN 0130-5247.

10. Orłowicz M. Ilustrowany przewodnik po Lwowie... - S. 18.

11. Kiryk F. Odrowąż Andrzej // Polski Słownik Biograficzny. - Wrocław - Warszawa - Kraków - Gdańsk, 1978. - T. ХХІІІ/3, zeszyt 98. - S. 542. (пол.)

12. Криштоф Косинський // Володарі гетьманської булави: Історичні портрети / Автор передмови В. А. Смолій. - К.: Варта, 1994. - С. 28. - ISBN 5-203-01639-9.

13. Історія ЗУНР. - Львів: Інститут українознавства НАНУ; видавнича фірма "Олір", 1995. - С. 21-23. - ISBN 5-7707-7867-9.

14. Львів обстріляли з Чорного моря, є постраждалий. Українська правда (укр.). Архів оригіналу за 18 березня 2022.

15. Помилка цитування: Неправильний виклик тегу <ref>: для виносок під назвою свіже населення не вказано текст

16. подано кандидатів, які здобули підтримку у жителів Львова, більшу за 3 %

17. За даними Всеукраїнського перепису населення у 2001 році; дані без врахування населення інших населених пунктів, що підпорядковуються Львівській міській раді: Винник Брюховичів і Рудного

18. Обсяг реалізованої промислової продукції за основними видами діяльності у місті Львові за 2015 рік[Архівовано 14 березня 2016 у Wayback Machine.] Держстат України у Львівській області, 02.02.2016

19. ПОВІДОМЛЕННЯ ПРО СОЦІАЛЬНО-ЕКОНОМІЧНЕ СТАНОВИЩЕ МІСТА ЛЬВОВА У СІЧНІ 2015 РОКУ [Архівовано 14 березня 2016 у Wayback Machine.] Головне управління статистики у Львівській області

20. Дослідження ІТ-ринку Львова (21 Грудень 2015). Архів оригіналу за 10 March 2016.

21. Українська IT-компанія увійшла до 500 найбільших у світі розробників програмного забезпечення. ТСН.ua (укр.). 23 листопада 2017. Архів оригіналу за 22 травня 2018.

22. Томін Ю., Романишин Ю., Коритко Р., Паращак І. Перша колія: до 150-річчя Львівської залізниці. - Львів: ТзОВ "Західноукраїнський Консалтинговий Центр" (ЗУКЦ), 2011. - іл. - С. 137. - ISBN 978-617-655-000-6.

23. Ю. Томін, Ю. Романишин, Р. Коритко, І. Паращак. Перша колія... с. 138

24. Мельник Б. В. Площа Ринок - серце Львова // Вулицями старовинного Львова. - 2-ге, зі змінами. - Львів : Світ, 2002. - С. 69. - ISBN 966-603-167-3.

25. N. 85 ЛЬВІВСЬКИЙ СИРНИК // Ковчег смаку. Україна. Їжа, знання та історії гастрономічної спадщини / Дауро М. Цоккі, Олена Мотузенко, Наталія Стрямець, Мікеле Ф. Фонтефранческо, Рената Соуканд, Андреа П'єроні. - Університет гастрономічних наук, 2022. - С. 154-155. -ISBN 9791280673015.

26. Kurzowa Z. Polszczyzna Lwowa i kresów południowo-wschodnich do 1939 roku / Szpiczakowska M., Skarżyński M. - Kraków : UNIVERSITAS, 2006. - 439 s. - ISBN 83-242-0656-6. (пол.)

27. Вип. №33/Назарук М. М. Житлова забудова як чинник геопросторової оптимізації соціоекосистеми м. Львова // Вісник Львівського університету. Серія географічна. - 2006. - С. 288.

28. Лось Й., Мікльош К., Заремба Р., Михалюк Ю. Спортове Товариство "Україна". До 80-річчя заснування: Альманах. - Львів : Світ, 1991. - С. 46-47. - ISBN 5-7773-0083-9.

29. в дужках зазначена дата укладення договору

30. Рейк'явік, столиця Ісландії, став містом-партнером Львова (відео).

31. Польське місто Катовіце стало 23 містом-побратимом Львова.

32. Консульства іноземних держав у Львові. Довідкова інформація.. www.lviv.ua (укр.). Архів оригіналу за 1 березня 2017.

33. OWHC (Organisation of World Heritage sites). [Архівовано 21 травня 2011 у Wayback Machine.] Львів відкритий для світу (англ.) (фр.) (ісп.)

Архітектура Львова: Час і стилі. XIII-XXI ст / М. Бевз, Ю. Бірюльов, Ю. Богданова, В. Дідик, У. Іваночко, Т. Клименюк та інші. - Львів : Центр Європи, 2008. - 720 с. - ISBN 978-966-7022-77-8.

Architektura Lwowa ХІХ wieku / Архітектура Львова ХІХ століття / Яцек Пурхля. - Краків : Międzynarodowe Centrum Kultury, 1997. - 260 с. - ISBN 83-85739-43-2.

Енциклопедія Львова: в 4 т / за ред. А. Козицького та І. Підкови. - Львів : Літопис, 2007. - Т. 1: А-Ґ. - 656 с. - ISBN 978-966-7007-68-8.

Енциклопедія Львова: в 4 т / за ред. А. Козицького. - Львів : Літопис, 2008. - Т. 2: Д-Й. - 608 с. - ISBN 978-966-7007-69-0.

Івченко А. С. Закохайся у Львів : путівник. - К. : ДНВП "Картографія", 2012. - 80 с. - 4000 екз. - ISBN 978-966-475-954-7.

Історія Львова. У трьох томах / Я. Ісаєвич, М. Литвин, Ф. Стеблій. - Львів : Центр Європи, 2006. - ISBN 978-966-7022-58-7.

Львів // Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. - Париж - Нью-Йорк : Молоде життя, 1955-1995. - ISBN 5-7707-4049-3. - Т. 4. - С. 1404-1416.

Мельник Б. В. Вулицями старовинного Львова. - 2-ге, зі змінами. - Львів : Світ, 2002. - 273 с. - ISBN 966-603-197-3.

Назарук М. М. Львів у XX столітті: соціально-екологічний аналіз. - Львів : Українська академія друкарства, Видавничий центр ЛНУ ім. Івана Франка, 2008. - 348 с. - ISBN 978-966-322-108-3.

Павлишин О. Столиця Західно-Української Народної Республіки - м. Львів // Західно-Українська Народна Республіка 1918-1923. Енциклопедія. Т. 3: П - С. Івано-Франківськ: Манускрипт-Львів, 2020. С. 503-512. ISBN 978-966-2067-65-1

Таємниці міста Лева: книга для читання / О. Волосевич, О. Даниленко. - Львів : Аверс, 2004. - 356 с. - ISBN 966-7466-90-6.

Dziedzicki L. Lwów // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. - Warszawa : Druk "Wieku", 1884. - Т. V. - S. 496. (пол.)

Ilustrowany przewodnik po Lwowie ze 102 ilustracjami i planem miasta. - Lwów-Warszawa, 1925. - 276 s. (пол.)

Львов // Электронная еврейская энциклопедия. (рос.)

Львов: справочник / сост. Г. Гербильский и др.; общ. ред. Б. К. Дудыкевич. - Львів : Вільна Україна, 1949. - 200 с. (рос.)

Львів: провідник [Архівовано 15 лютого 2022 у Wayback Machine.]. - Львів: Червона калина, 1925. - 179 с.

Львов: краткий справочник [Архівовано 10 червня 2020 у Wayback Machine.] / сост.: Б. К. Дудыкевич и др.; под ред. Г. П. Пинчука. - Львов: Вільна Україна, 1946. - 85 с. (рос.)

# data[].attributes.attachment_link.title
Львів - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Львів Основні дані Країна Україна Область Львівська область Район Львівський район Код КАТОТТГ: UA46060250010015970 Засноване -[уточнити ] Перша згадка 1256 р.н.е [1] Поділ міста 6 районів Населення ▼ 717 273 (01.01.2022) [2] Координати 49°50′33″ пн. ш. 24°01′56″ сх. д. H G O Висота над рівнем моря 289 м (середня висота) г.

# data[].attributes.attachment_link.title
Екскурсія "Сім чудес Львова"!

# data[].attributes.attachment_link.title
Рослинність Львівщини. Ліси Львівської області

# data[].attributes.attachment_link.description
Характеристика рослинного покриву Львівської області, зокрема основних типів лісів, розташованих на її території | Сторінка 16

# data[].attributes.attachment_link.title
ЧЕРВОНА КНИГА УКРАЇНИ - ПРИРОДА ВЛІТКУ - ПРИРОДОЗНАВСТВО 2 КЛАС - Т. Г. Гільберг

# data[].attributes.attachment_link.description
ЧЕРВОНА КНИГА УКРАЇНИ - ПРИРОДА ВЛІТКУ - ПРИРОДОЗНАВСТВО 2 КЛАС - Т. Г. Гільберг - Підручник для 2 класу загальноосвітніх навчальних закладів

# data[].attributes.body
Театр для мене — це особливий вид відпочинку, тому я завжди ретельно обираю вистави. Зручна афіша значно полегшує цей процес. Тут мені подобається, що є не лише назви вистав, а й детальна інформація про локацію та час початку. Коли я переглядав театр львів афіша, було приємно бачити актуальний розклад без плутанини. Купівля квитків проходить швидко, а підтвердження приходить одразу. Такий сервіс створює відчуття надійності й дозволяє зосередитися на головному — отриманні емоцій від вистави.