# data[].attributes.attachment_link.title
практична робота 8 2

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Вчитель Інформатики

# data[].attributes.attachment_link.title
Lazarus. Пошук найбільшого та найменшого серед кількох значень

# data[].attributes.attachment_link.title
Lazarus. Цикл з лічильником

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олексій Кириченко

# data[].attributes.headline
Контрольна робота за посиланням

# data[].attributes.subject
Контрольна робота за посиланням

# data[].attributes.attachment_link.title
Приєднатися для виконання тесту на сайті "На Урок" (join.naurok.ua)

# data[].attributes.attachment_link.description
✅ Виконання тесту join.naurok.ua. Приєднатися за кодом наданим вчителем для виконання домашнього завдання або тесту у реальному часі. Тести "На Урок".

# data[].attributes.attachment_link.title
Не вказано назву

# data[].attributes.headline
Виконати інтерактивні вправи 

# data[].attributes.subject
Виконати інтерактивні вправи 

# data[].attributes.attachment_link.description
Знайди пару. 
Складені пари автоматично зникають

# data[].attributes.attachment_link.title
Інформатика. 7 кл. Урок 31

# data[].attributes.attachment_link.title
Інформатика. 7 кл. Урок 29

# data[].attributes.attachment_link.title
Інформатика. 7 кл. Урок 26

# data[].attributes.headline
Переглянути відео зробити конспект 

# data[].attributes.subject
Переглянути відео зробити конспект 

# data[].attributes.attachment_link.title
Інформатика. 7 кл. Урок 25

# data[].attributes.headline
Виконати вправу

# data[].attributes.subject
Виконати вправу

# data[].attributes.body
1. Вправа 1 на с. 217
2. Вправа 4 на  с. 219
3. Вправа 1 на с. 228
4. Вправа 2 на с.229
5. Вправа 1 на с. 234
6. Вправа 2 на с. 234
7. Вправа 3 на с. 237

# data[].attributes.headline
Зробити конспект до §23-25

# data[].attributes.subject
Зробити конспект до §23-25

# data[].attributes.headline
 Опрацювати §32,  с. 206 зробити проект

# data[].attributes.subject
 Опрацювати §32,  с. 206 зробити проект

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Published on

1. 1. © Н. В. Морзе, О. В. Барна, В. П. Вембер, 2017 © УОВЦ "Оріон", 2017 УДК 004(075.3) М79 Морзе Н. В. М79 Інформатика : підруч. для 9 кл. загальноосвіт. навч. закладів / Н. В. Морзе, О. В. Барна, В. П. Вембер. - К. : УОВЦ "Оріон", 2017. - 208 c. : іл. ISBN 978-617-7485-17-8. УДК 004(075.3) ISBN 978-617-7485-17-8 Рекомендовано Міністерством освіти і науки України (наказ МОН України від 20.03.2017 р. № 417) видано за рахунок державних коштів. Продаж заборонено Експерти, які здійснювали експертизу даного підручника під час проведення конкурсного відбору проектів підручників для 9 класу загальноосвітніх навчальних закладів і зробили висновок про доцільність надання підручнику грифа "Рекомендовано Міністерством освіти і науки України": Людмила Анатоліївна Демченко, Броварський навчально-виховний комплекс Броварської міської ради Київської області, учитель інформатики, старший учитель; Наталія Анатоліївна Жук, Комунальна установа "Гощанський районний методич- ний кабінет" Гощанської районної ради Рівненської області, методист; Ганна Сергіївна Погромська, Миколаївський національний університет імені В. О. Сухомлинського, доцент кафедри комп'ютерних наук та прикладної математи- ки, кандидат педагогічних наук Навчальне видання МОРЗЕ Наталія Вікторівна БАРНА Ольга Василівна Вембер Вікторія Павлівна Інформатика Підручник для 9 класу загальноосвітніх навчальних закладів Редактор В. М. Ліченко Коректор С. В. Войтенко Головний художник І. П. Медведовська Технічний редактор Е. А. Авраменко Комп'ютерна верстка А. В. Кабиш У підручнику використано світлини та ілюстрації Binu Omanakkuttan, David Castillo Dominici, Dmitry Rukhlenko, Klara Viskova, Maksim Kabakou, Monalisa Dakshi, Robert Churchill, Sean Prior, Sergey Nivens, А. Кабиш, а також матеріали сайту freepik.com. Формат 84x108 1 /16 . Ум. друк. арк. 21,84 + 0,42 форзац. Обл.вид. арк. 20,50 + 0,40 форзац. Наклад 124 500 пр. Зам. № ТОВ "Український освітянський видавничий центр "Оріон"" Свідоцтво про внесення суб'єкта видавничої справи до Державного реєстру видавців , виготовлювачів і розповсюджувачів видавничої продукції Серія ДК № 4918 від 17.06.2015 р. Адреса видавництва: 03061, м. Київ, вул. Миколи Шепелєва, 2 www.orioncentr.com.ua Віддруковано ТОВ "Поліпринт" Свідоцтво про внесення суб'єкта видавничої справи до Державного реєстру видавців, виготовлювачів і розповсюджувачів видавничої продукції. Серія ДК № 1250 від 27.02.2003 р. 04074, м. Київ, вул. Лугова, 1А

2. 2. Ми раді, що ви продовжуєте вивчення базового курсу інформатики за цим підручником. Він скла- дається з дев'яти розділів, що містять теми, які ви розглядатимете на кількох уроках. Деякі з тем для вас уже знайомі, і ви зможете розширити свої знання та вдосконалити вміння. Із задоволенням опано- вуйте нове задля того, щоб стати успішними в сучасному інформаційному суспільстві. Ви зрозумієте, яку роль відіграють інформаційні технології в суспільстві, ознайомитесь із принципами побудови ме- режі Інтернет і новими інтернет-сервісами, навчитеся створювати презентації, що містять елементи управління, опануєте основи інформаційної безпеки при використанні інформаційно-комунікаційних технологій. Ви будете створювати комп'ютерні моделі з різних галузей знань та опрацьовувати їх у різ- них програмних середовищах. Ви продовжите розробляти програмні проекти мовами програмування Python і Free Pascal та реалізовувати їх у відповідних середовищах програмування. У кожному розділі вам пропонується попрацювати над проектами, що допоможуть визначитися з вибором майбутньої професії чи сприяти впровадженню електронних послуг. Особливу увагу зверніть на організацію персонального навчального середовища, яке дасть змогу організовувати колективну діяльність, взаємодію під час створення та опрацювання матеріалів в Інтернеті. У підручнику багато завдань і вправ, розв'язуючи які, ви застосовуватимете отримані знання та вміння. Зверніть увагу на те, що при виконанні практичних робіт завдання вам запропонує вчитель або ви можете обрати їх за власним бажанням. Умовні бали за кожне завдання допоможуть вам визначити їхню складність. Кількість умовних балів, яку необхідно набрати, щоб отримати бажану оцінку, вам по- відомить учитель заздалегідь. Готуючись до уроку, зверніть увагу на перелік запитань, які ви вже вивчали в курсі інформатики в попередніх класах, позначених заголовком Пригадайте: Спробуйте відновити в пам'яті вивчене та будьте готовими використати свої знання й уміння для опанування нових. Будуйте власну стратегію навчання, здійснюйте рефлексію та оцінювання, використовуючи карту знань теми Адже в карті знань зазначено найважливіші питання, які буде розглянуто в темі. У підручнику ви будете використовувати такі рубрики: Вивчаємо Матеріали рубрики Вивчаємо доцільно читати напередодні уроку, щоб разом з однокласниками й учителем обговорити незрозуміле та поділи- тись вивченим. Ви дізнаєтеся: Найважливіше із цієї теми виділено та позначено так. Дорогі дев'ятикласники!

3. 3. ДІЄМО Виконуючи вправи з рубрики Діємо, ви навчитеся застосовувати набуті знання для розв'язування різноманітних завдань, які важливі для вашого життя чи навчання, спрямовані на реалізацію ва- ших творчих задумів, ідей, проектів. ДОСЛІДЖУЄМО Рубрика Досліджуємо містить завдання, у яких потрібно експериментувати, самостійно шукати відповіді, відкривати для себе нові можливості. "Фаворитні" завдання, що містять позначки , якраз для вас - тих, хто в майбутньому планують бути успішними. ОБГОВОРЮЄМО Рубрика Обговорюємо містить питання, які пропонується обговорити колективно або в малих групах. працюємо САМОСТІЙНО Сподіваємось, ви навчитеся планувати свою навчальну діяльність, мислити ло- гічно, шукати цікаві розв'язки завдань, робити висновки та самостійно прийма- ти рішення. Для цього виконуйте вправи з рубрики Працюємо самостійно. працюємо в парах Також важливо навчитися доводити свої думки під час співпраці в парах та групах або визнавати хибність своїх міркувань на користь більш логічних і доказових. Для цього призначена рубрика Працю- ємо в парах. Працюємо над проектом Рубрика Працюємо над проектом міс- тить проектні завдання, які можна викона- ти, застосовуючи набуті знання та вміння. Робота над проектом не тільки систе- матизує вивчене, а й сприятиме форму- ванню навичок продуктивної діяльності, умінню вирішувати проблеми та презен- тувати отримані результати. Співпраця, уміння вчитись одне в одного, підтримка у практичній діяльності - запорука успіху в майбутньому. Не обминайте закладок . Адже вивчення інформатики сприяє всебічному розвитку, формуванню вміння самостійно навчатись. Обов'язково розгляньте посилання, записані в закладці . Швидко ввести потрібну адресу можна за допомогою QR-коду. Тут ви отримаєте багато корисних посилань для навчання, які доступні в мережі Інтернет. Бажаємо вам успіху! Цікаві джерела

4. 4. 5 Розділ 1 Інформаційні технології В суспільстві

5. 5. 6 Вивчаємо 1.1. Чому суспільство називають інформаційним? Цивілізація в процесі свого розвитку пройшла кілька етапів, на кожному з яких рівень життєдіяльності як окремих людей, так і спільнот залежав від їхньої поінформованості та здатнос- ті ефективно опрацьовувати дані. Етапи створення нових засо- бів і методів опрацювання даних, що спричинили суттєві зміни в суспільстві, тобто змінили спосіб виробництва, стиль життя, систему цінностей, називають інформаційними революціями. Інформаційні революції спричинили поетапний перехід від аграрного суспільства до інформаційного, де інтелект і знання є засобом і продуктом виробництва (мал. 1.1). Аграрне Індустріальне Інформаційне Мал. 1.1 Інформаційне суспільство - нова історична фаза розвитку цивіліза- ції, у якій головними продуктами виробництва є дані й знання. Під терміном "інформаційне" ("комп'ютеризоване") суспільство ро- зумітимемо таке, в усі сфери життєдіяльності членів якого включені комп'ютер, інформаційні системи та послуги, що задовольняють інфор- маційним потребам користувача, а також інші засоби інформатики як знаряддя інтелектуальної праці. Інформаційне суспільство ще називають суспільством знань чи суспільством глобальної компетентності, оскільки до основних вимог суспільства ХХІ ст. щодо підготовки конкурентоздатних спеціалістів належать:  здатність до критичного мислення;  універсальні, системні знання; 1. Інформатика та інформаційне суспільство Пригадайте: „„ що таке інформаційні процеси; „„ які пристрої викорис- товують для реалізації інформаційних процесів; „„ якими є правила використання програмного забезпечення. Ви дізнаєтеся: „„ чому суспільство називають інформаційним; „„ чим займається інформатика як наука та як галузь діяльності людини; „„ які технології називають інформаційними; „„ які характеристики мають основні інформаційні процеси; „„ які бувають інформаційні системи; „„ що таке інтелектуальна власність й авторське право; „„ якої етики слід дотримуватися при створенні та використанні інфор- маційних ресурсів; „„ як використовують інформаційні технології в освіті. Цікаві джерела Інформаційна революція: https://uk.wikipedia.org/wiki/ інформаційна_революція Назва інформацій- не суспільство впер- ше виникла в Японії. Фахівці, які запро- понували цей термін, роз'яснили, що він ви- значає суспільство, у якому в достатку цир кулює висока за якістю інформація, а також є всі необхідні засоби для її зберігання, роз- поділу та використан- ня. Інформація легко і швидко поширюється за вимогами зацікав- лених людей і органі- зацій та видається їм у звичній для них формі. Вартість користуван- ня інформаційними послугами настільки невисока, що вони до- ступні кожному.

6. 6. 7  ключові компетентності в галузі інформаційно-комунікаційних технологій (ІКТ);  здатність до прийняття рішень;  уміння управляти динамічними процесами;  уміння працювати в колективі (команді);  навички плідного спілкування. Ці навички були сформульовані двадцятьма провідними компаніями світу, які займаються прогнозуванням розвитку економіки на майбутнє та розробкою відповідних засобів і технологій для ефективної реалізації різних процесів: економічних, соціальних, освітніх, - й отримали назву навичок ХХІ ст. В інформаційному суспільстві набуття ключових базових знань і на- вичок, до яких належить, зокрема, знання можливостей використання сучасних комп'ютерних систем і вміння застосовувати їх на практиці, є запорукою успішності та творчої реалізації кожної людини. Саме це викликало появу нової категорії культури - інформаційної. Інформаційна культура - уміння цілеспрямовано працювати з да- ними й використовувати інформаційно-комунікаційні технології, сучасні технічні засоби та методи для їх отримання, опрацювання й передавання. Інформаційна культура проявляється в людини:  у конкретних навичках використання різних технічних пристроїв - від телефону до персонального комп'ютера та мережевих пристроїв;  у здатності використовувати у своїй діяльності інформаційно-комуні- каційні технології;  в умінні отримувати дані з різних джерел - від періодичних друкова- них джерел до електронних комунікацій;  в умінні подавати інформацію в зрозумілому вигляді та ефективно її використовувати;  у знаннях аналітичних методів опрацювання даних;  в уміннях працювати з повідомленнями різних видів. Інформаційна культура включає набагато більше, ніж простий набір навичок технічного опрацювання даних за допомогою комп'ютера й теле- комунікаційних засобів. Інформаційна культура має стати частиною за- гальнолюдської культури. Культурна (у широкому сенсі) людина повин на вміти оцінювати отримані відомості якісно, розуміти їх корисність, достовірність тощо. Істотний елемент інформаційної культури - уміння приймати колек тивне рішення. Уміння ефективно взаємодіяти з іншими людьми - важлива ознака людини інформаційного суспільства. Для ефективного використання інформаційно-комунікаційних тех- нологій у професійній діяльності в кожної людини має бути сформована інформатична компетентність, яка передбачає здатність людини орієнту- ватися в інформаційному просторі, оперувати даними на основі викорис- тання сучасних інформаційно-комунікаційних технологій відповідно до потреб ринку праці для ефективного виконання професійних обов'язків. Для учнів інформатична компетентність може означати сформовані вміння ефективно використовувати ІКТ для навчання. 1.2. Чим займається інформатика як наука та як галузь діяльності людини? Інформатика, як відносно молода наука, виникла в середині ХХ ст. Передумовою для цього стало різке зростання обсягу інформаційних даних і повідомлень, які мала опрацьовувати людина. З'являється Декілька фактів про сьогодення:   обсяг знань, що по- роджується світовою спільнотою, подвоюєть- ся кожні 72 год;   щохвилини електрон ною поштою відправля- ється 204 000 000 пові- домлень;   обсяг даних, що передаються за допо- могою штучних супут- ників Землі протягом двох тижнів, є достат- нім для заповнення 19 млн томів;   в індустріально роз- винених країнах учні на момент закінчення школи отримують біль- ше інформації, ніж їхні бабусі та дідусі за все життя;   у наступні три деся- тиліття в суспільстві відбудеться стільки ж змін, скільки їх було за останні три століття. Компетентність - від лат. сompetentia - коло питань, у яких людина добре розумі- ється.

7. 7. 8 комп'ютер, а згодом і потужні комп'ютерні мережі - технічні засоби, що дають змогу зберігати, опрацьовувати та передавати великі обсяги даних. Основною метою інформатики як науки є пошук нового знання в різних галузях людської діяльності за допомогою комп'ютерної техніки. Інформатика - це наука, що вивчає структуру й загальні властивості даних, а також методи й засоби їх створення, пошуку, збереження, опрацювання, передавання та використання в різних сферах діяльності людини. Основними напрямами розвитку інформатики є: теоретична, технічна та прикладна інформатика. Теоретична інформатика покликана розви- вати загальні теорії пошуку, опрацювання та зберігання даних, виявлен- ня закономірностей створення й перетворення даних, використання су- часних інформаційних технологій у різних сферах людської діяльності, вивчення взаємозв'язку "людина - електронний пристрій", розвиток інформаційних технологій. Технічна інформатика розглядає автомати- зовані системи опрацювання даних, створення нового покоління обчис- лювальної техніки, гнучких технологічних систем, роботів, штучного інтелекту тощо. Прикладна інформатика створює бази знань, розробляє раціональні методи автоматизації виробництва, створює теоретичні осно- ви проектування, слугує для зв'язку науки з виробництвом та забезпечує запити інформаційного суспільства. 1.3. Які технології називають інформаційними? Для ефективного опрацювання різноманітних даних сучасного інформа- ційно насиченого середовища, що надзвичайно стрімко змінюється, і при- йняття на основі отриманих результатів своєчасних і правильних рішень, необхідні нові знання та вміння, а точніше - опанування технологій. Технологія - це сукупність методів і засобів реалізації людьми конкретного складного процесу шляхом поділу його на систему послі- довних взаємопов'язаних процедур та операцій, які виконуються більш або менш однозначно й мають на меті досягнення високої ефективності певного виду діяльності. Загальний рівень розвинутості та сукупність створених і використа- них технологій є важливою складовою культури суспільства, що істотно впливає на сталість розвитку економіки, а відтак є однією з найхарактер- ніших ознак цивілізації. Інформаційна технологія (ІТ) - сукупність методів і прийомів, що використовуються з метою збирання, зберігання, опрацювання, розповсюдження, відображення й використання різноманітних даних задля інтересів та потреб користувачів. Інформаційна технологія відображає сучасне уявлення про процеси перетворення даних в інформаційному суспільстві. Вона становить сукупність чітких цілеспрямованих дій щодо опрацювання даних за допомогою комп'ютера. У сучасному інформаційному суспільстві основним технічним засобом опрацювання різноманітних даних є комп'ютери різних видів. Для реалі- зації методів опрацювання даних використовують програми. Поєднання ж інформаційних і сучасних комунікаційних технологій, що забезпечують передавання повідомлень і даних різними засобами (комп'ютерні мере- жі, телефон, факс, телебачення, супутниковий зв'язок тощо), докорінно змінило рівень і форми ділової та соціальної активності людей. Інформаційні технології у своєму розвитку пройшли певні етапи (табл. 1.1). Термін інформатика виник на початку 60-х років XX ст. у Франції (від фр. information - інформація та automatique - авто- матика) для позначен- ня автоматизованого опрацювання різно- манітних даних. В ан- гломовних країнах цьому терміну відпові- дає синонім Computer Science (комп'ютерні науки), оскільки тер- мін інформатика означає не тільки ві- дображення досягнень комп'ютерної техніки, а й пов'язаний із про- цесами передавання та опрацювання даних різної природи. Термін технологія походить від грец. τεχνη - мистецтво, майстерність, техніка, уміння та λογος - сло- во, уміння передавати.

8. 8. 9 Етапи розвитку технологій Назва технології Інструментарій та комунікації Основна мета 1-й етап (друга половина ХІХ ст.) Ручна інформаційна технологія Перо, чорнильниця, бухгал- терська книга. Комунікації здійснюються ручним спо- собом шляхом поштового пересилання листів, пакетів, повідомлень Подання повідомлень у потрібній формі 2-й етап (з кінця ХІХ ст. - 30-ті роки ХХ ст.) Механічна технологія Друкарська машинка, теле- фон, диктофон, пошта. Використовуються більш сучасні засоби доставки Подання повідомлень у потрібній формі більш зручними засобами 3-й етап (40-60-ті роки ХХ ст.) Електрична технологія Великі ЕОМ та відповідне програмне забезпечення, електричні друкарські ма- шинки, копіювальні апара- ти, портативні магнітофони З форми подання повідомлення акцент поступово зміщується на формування його змісту 4-й етап (з початку 70-х років до середини 80-х років ХХ ст.) Електронна технологія Великі ЕОМ і створені на їхній базі автоматизова- ні системи управління й інформаційно-пошукові системи, що мають базове та спеціалізоване програм- не забезпечення Акцент зміщується на формування змістової сторони повідомлення для управлінського середовища різних галузей суспільного життя, особливо на організацію аналітичної роботи 5-й етап (із середини 80-х років ХХ ст.) Комп'ютерна технологія Персональний комп'ютер з великою кількістю стан- дартних програмних про- дуктів різного призначення Створення систем підтримки прийняття рішень на різних рівнях управління. Системи мають вбудовані елементи аналізу і штучного інтелек- ту, реалізуються на персональному комп'ютері й використовують мере- жеві технології та телекомунікації для роботи в мережі 6-й етап (із середини 90-х років ХХ ст.) Internet / Intranet (новітні) технології У різних галузях науки, техніки та бізнесу широко використовуються системи, до яких одночасно мають доступ різні користувачі (системи), глобальні, регіональні та локальні комп'ютерні мережі Розвивається електронна комерція. Збільшення обсягів інформації при- вели до створення технології інтелек- туального аналізу даних (Data Mining) 7-й етап (сучасність) Хмарні технології, Інтернет речей Віддалена обробка та зберігання даних на серверах і використання програмного забезпечення як онлайнового сервісу Складні обчислення та опрацювання даних здійснюються на віддаленому сервері. Утворення мережі, що складається із взаємозв'язаних фізичних об'єктів (речей) або при- строїв, які мають вбудовані датчики, а також програмне забезпечення, що дає змогу здійснювати передачу та обмін даними між фізичним світом і комп'ютерними системами, привело до створення технологій "Розумне місто" чи "Розумний дім" Таблиця 1.1

9. 9. 10 Є різні класифікації інформаційних технологій. Відповідно до методів і засобів опрацювання даних розрізняють таку класифікацію інформаційних технологій (мал. 1.2). 1. Глобальні - технології, які включають моделі, методи, засоби вико- ристання даних у суспільстві. 2. Базові - інформаційні технології, орієнтовані на конкретну галузь застосування. 3. Конкретні - технології, які опрацьовують дані в процесі виконання реальних завдань користувача. Відповідно до предметних галузей, які обслуговуються, розрізняють: технології зі сферою застосування в бухгалтерському обліку, банківській та податковій діяльності, для забезпечення страхування, е-урядування та е-демократії, статистики, е-комерції, освіти, медицини тощо. Відповідно до типів даних виділяють технології для опрацювання:  даних за допомогою алгоритмічних мов, табличних процесорів, систем управління базами даних;  текстів за допомогою текстового процесора;  графічних зображень за допомогою графічних редакторів;  знань за допомогою експертних систем;  об'єктів реального світу за допомогою технологій мультимедіа тощо. Є й інші класифікації інформаційних технологій. ДІЄМО Вправа 1. Віртуальна виставка. Завдання. Визначте, як інформаційні технології змінили роботу бібліотеки на прикладі віртуальної виставки Рівненської обласної універсальної наукової бібліотеки. 1. У власній структурі папок створіть папку Інформаційні технології. 2. У вікні браузера відкрийте сайт Рівненської обласної універсальної наукової бібліотеки http://libr.rv.ua/ua. У рубриці сайта Читачам оберіть Віртуальні виставки. 3. Перейдіть до виставки Інформаційні технології: історія та сучасність (http://libr.rv.ua/ua/virt/133/). Проаналізуйте, яким чином працівники бібліотеки сформували виставку. 4. Визначте, які ери інформаційних технологій описано в поясненні до ви- ставки. Установіть їхні особливості та характеристики. 5. Проаналізуйте інші сервіси, які доступні на сайті бібліотеки. За результа- тами аналізу створіть схему "Інформаційні технології в бібліотечній спра- ві" в обраному самостійно програмному середовищі, наприклад із ша- блонів SmartArt. 6. Збережіть створену схему у файлі з іменем Бібліотека в папці Інформа ційні технології власної структури папок. 1.4. Які характеристики мають основні інформаційні процеси? Інформаційні технології засновані на реалізації інформаційних про- цесів (мал. 1.3). Розглянемо кожний із цих процесів. Збирання даних. Вивчаючи світ, людина збирає дані та відомості. Збирання даних здійснюють різними методами. Найпоширенішим мето- дом отримання відомостей про природу й суспільство є спостереження. Інформація, зібрана в результаті спостережень, має переважно описовий характер, тобто є якісною. Для здобуття кількісних даних застосовують вимірювання. Зазвичай спостереження й вимірювання використовують у комплексі. Для збирання даних у людському суспільстві застосовують також такі методи, як опитування, анкетування або тестування. Мал. 1.2 Мал. 1.3

10. 10. 11 Спостереження, вимірювання, опитування, анкетування, тестуван- ня є пасивними методами збирання даних у тому розумінні, що вони не передбачають втручання в хід подій чи здійснення впливу на об'єкт, про який збираються відомості. Активним методом збирання відомостей і даних є експеримент. Експеримент проводиться для того, щоб дізнати- ся, що станеться з об'єктом дослідження, якщо піддати його нагріванню чи деформації, рентгенівському опроміненню чи хімічному впливу тощо. Експеримент обов'язково поєднується з вимірюванням і спостереженням: вимірюється здійснений вплив на об'єкт, спостерігається й вимірюється реакція об'єкта на цей вплив. Експеримент є основним методом пізнання в таких науках, як фізика, хімія, однак його застосовують і в медицині, педагогіці, економіці та інших науках. Експериментально випробовують ліки та способи лікування, нові підручники й методи навчання, еконо- мічні заходи тощо. Нині набув поширення комп'ютерний експеримент, який дає змогу вивчати властивості різних об'єктів не в реальному вигля- ді, а відтворюючи їх на екрані комп'ютера. Пошук даних. Сьогодні найбільшим загальнодоступним сховищем різноманітних даних є всесвітня мережа Інтернет. У мережі Інтернет пошук відомостей здійснюється за допомогою автоматизованих пошукових систем. Пошук даних може відбуватися за моделями "знизу-вгору" або "згори-вниз". За першою моделлю із часткових даних отримують цілісну інформацію, наприклад, дані про зміну вологості, рух пові- тряних мас та рівень температури дають змогу спрогнозувати погоду. За іншою моделлю пошук відомостей здійснюється у зворотному напрямку - від загального до часткового. Наприклад, для пошуку матеріалів за темою реферату виділяють ключові слова теми та здійснюють збір відповідних відомостей. Опрацювання даних. Зібрані з різних джерел дані опрацьовуються: вивчаються, порівнюються, оцінюються, піддаються логічному аналізу або перетворенню за певними правилами. Результатом цих дій є створен- ня нових даних - винайдення розв'язку поставленої задачі, формулю- вання висновку. Опрацювання даних полягає в цілеспрямованому ство- ренні нових даних на основі наявних. Усі фундаментальні закони фізики, астрономії, біології, хімії, математичні факти є результатом кропіткого опрацювання результатів численних спостережень й експериментів. Сьо- годні потужним помічником людини в опрацюванні даних будь-якого типу - числових, текстових, графічних, звукових - стали комп'ютери. Подання даних. Подання даних полягає в їх перетворенні у форму, найбільш зручну для усвідомлення та використання. Вибір форми по- дання даних залежить від їхнього призначення, можливого способу або мети застосування. Нагромадження відомостей, значних за обсягом, передбачає здійснення таких операцій, як сортування, упорядкуван- ня, систематизація. Сортування полягає в групуванні даних за певною ознакою - за призначенням, формою подання тощо. Упорядкування означає розташування даних за зростанням чи спаданням певної озна- ки - за часом одержання, за алфавітним порядком прізвищ авторів тощо. Систематизація - це укладання даних у певній послідовності. Застосування комп'ютера дає змогу легко переходити від одного способу подання даних до іншого, вибираючи найбільш прийнятний, наприклад: подавати числові дані у вигляді таблиці, діаграми чи графіка (мал. 1.4). Зберігання даних. Для зберігання й передавання дані записують на носій. Носій даних - це матеріальний об'єкт, який застосовується для зберігання і (або) передавання даних. Залежно від матеріальної основи носії даних поділяють на природні й штучні. Зберігання даних полягає в Мал. 1.4

11. 11. 12 забезпеченні можливості скористатися здобутими даними в подальшому. Зараз, з появою комп'ютера, папір поступається місцем новим носіям даних - оптичним, магнітним дискам, флеш-накопичувачам, картам пам'яті, які здатні тривалий час надійно та компактно зберігати величезні обсяги даних. Передавання даних. У будь-якому процесі передавання даних завжди можна виділити таких його учасників: того, хто надає відомості та є їх- нім джерелом; того, хто приймає відомості та є їхнім споживачем (таких може бути декілька); канал зв'язку, за яким здійснюється передавання даних (мал. 1.5). Передавання даних полягає в їх переміщенні у просторі - від джерела до приймача. Людина застосовує різні канали передавання даних і сама є то джерело даних, то їх приймачем. Повсякденно ми отримуємо й пере- даємо дані, користуючись звуковими або оптичними каналами, телефон- ними, телеграфними, радіо- й супутниковими лініями. При передаванні відомостей їхнім носієм є процес - розповсюдження звукової, електро- магнітної, оптичної хвилі, електричного струму. Сьогодні й у діловому, й у міжособистісному спілкуванні надають перевагу електронним безпапе- ровим технологіям зв'язку - електронній пошті, факсу, мобільній теле- фонії, обміну даними через хмарні технології, які надзвичайно стрімко нарощують свої потужності. Використання даних. Використання даних є основою будь-якої цілеспрямованої діяльності людини. Використання відомостей і даних полягає у прийнятті на їхній основі обґрунтованих рішень. Захист даних. Захист даних полягає в запровадженні заходів з метою запобігання втрати, пошкодження або зловмисного використання збере- жених даних. Причиною втрати або пошкодження даних можуть бути раптові збої апаратури, недосконалість технічних пристроїв, зловмисне проникнення в комп'ютерну систему, неправильні дії обслуговуючого персоналу. Комп'ютерні злочини сьогодні посідають одне з перших місць серед економічних злочинів. Вони здійснюються з метою вилучення, спо- творення, недозволеного копіювання й використання даних, що зберіга- ються в комп'ютерній системі. Кількість комп'ютерних злочинів у світі та матеріальні збитки від них щороку зростають, тому вживаються спеці- альні заходи для захисту даних. Це законодавчі, програмні, організацій- ні, технічні заходи. Закон визнає дані об'єктом кримінально-правового захисту і встановлює кримінальну відповідальність за комп'ютерні злочини. Спеціально розроблені програми перешкоджають несанкціоно- ваному доступу до даних, які містяться в комп'ютерних системах. 1.5. Які бувають інформаційні системи? Сукупність пристроїв і програм, призначених для зберігання, опрацювання, подання та передавання даних різного типу, назива- ють інформаційною системою. До інформаційних систем належать апаратна та інформаційна складові (мал. 1.6). Сукупність апаратних пристроїв і технічних засобів для передавання даних називають її апаратною складовою (англ. hardware - жорсткий виріб). Інформаційну складову (англ. software - м'який, ніжний ви- ріб) можна розглядати як сукупність програм і даних. Сукупність описів правил управління пристроями інформаційної системи та опрацювання Мал. 1.5

12. 12. 13 даних називають її програмною складовою, або програмним забезпечен- ням, а самі описи - програмами. Класифікація інформаційних систем проводиться за певними ознака- ми. Наприклад, за призначенням розрізняють інформаційні системи:  для управління підприємством, організацією, що дають змогу збирати та опрацьовувати потрібні дані;  для підтримки прийняття рішень, призначені для накопичення та аналізу даних, необхідних у різних сферах діяльності людей;  інформаційно-пошукові системи, необхідні для пошуку потрібних даних у базах даних та обчислювальних системах;  інформаційно-довідкові системи, що забезпечують користувачів довідковою інформацією;  системи опрацювання даних, необхідні для опрацювання та архіву- вання великих обсягів даних. ДІЄМО Вправа 2. Інформаційні системи. Завдання. У текстовому документі складіть класифікацію інформаційних систем за ознаками, відмінними від ознаки "за призначенням". Використайте для цього матеріали, подані у Вікіпедії. Структуровану модель подання даних для класифікації - таблиця, схема тощо - оберіть на власний розсуд. 1. Визначте, за якими ключовими словами результат пошуку в пошуковій системі Google матиме такий вигляд (мал. 1.7). Мал. 1.7 2. Розгляньте відомості, подані у вільній енциклопедії Вікіпедії. Установіть, за якими ознаками класифіковано інформаційні системи у статті. Чи мож- на вважати модель подання відомостей про види інформаційних систем структурованою? 3. У текстовому процесорі створіть новий документ. Оберіть засоби тексто- вого процесора та створіть за їх допомогою короткі, структуровані відо- мості про класифікацію інформаційних систем. 4. Збережіть складену класифікацію у файлі з іменем Класифікація в папці Інформаційні технології власної структури папок. 1.6. Що таке інтелектуальна власність й авторське право? Інтелектуальна власність - це результати інтелектуальної діяльнос- ті та засоби індивідуалізації, які охороняються законом. Розглянемо основні характеристики інтелектуальної власності. 1. Інтелектуальна власність нематеріальна. У цьому її головна й най- важливіша відмінність від власності на речі (власність у класичному сенсі). Якщо у вас є річ, ви можете користуватися нею самі або пере- дати в користування іншій особі. Однак неможливо одночасно вико- ристовувати одну річ удвох незалежно одне від одного. Якщо ви воло- дієте інтелектуальною власністю, то можете використовувати її самі й одночасно надати права на неї іншій особі. Причому цих осіб можуть бути мільйони, і всі вони можуть незалежно одна від одної використо- вувати один об'єкт інтелектуальної власності. Мал. 1.6

13. 13. 14 2. Інтелектуальна власність є абсолютною. Це означає, що одній особі - власнику прав - протистоять усі інші особи, які без згоди власника авторських прав не мають права використовувати об'єкт інтелекту- альної власності. Причому відсутність заборони використовувати об'єкт не вважається дозволом. 3. Нематеріальні об'єкти інтелектуальної власності втілюються в мате- ріальних об'єктах. Купуючи диск із музикою, ви стаєте власником речі, але не правовласником музичних творів, які на ньому записані. Тому ви маєте право робити все що завгодно з диском, але не з музикою. Неправомірно, наприклад, буде змінювати музичний твір, аранжувати або обробляти його іншим чином без згоди автора. Авторським правом регулюються відносини, що виникають у зв'язку зі створенням і використанням творів науки, літератури та мистецтва. В основі авторського права лежить поняття "твори", яке означає оригі- нальний результат творчої діяльності, що існує в будь-якій об'єктивній формі. Саме ця об'єктивна форма вираження є предметом охорони в авторському праві. Авторське право не поширюється на ідеї, методи, процеси, системи, способи, концепції, принципи, відкриття, факти. На малюнку 1.8 подано схему об'єктів інтелектуальної власності. Програмне забезпечення є об'єктом інтелектуальної власності, усі права на яке належать тому, хто його створював, або компанії-розроб- нику. Це право захищається Законом України "Про авторське право та суміжні права". За цим законом під час продажу програмного забезпе- чення розробник не передає кінцевому користувачеві свої права на певну програму, а лише дозволяє використовувати (ліцензує) цю програму. На упаковці програмного продукту здебільшого відображається спеці- альна позначка, яка вказує на наявність ліцензійної угоди, що визначає основні права та обов'язки виробника і власника одержаного програмного продукту. Текст ліцензійної угоди відображається під час встановлення програмного продукту на комп'ютер. На жаль, не всі програмні продукти, що розповсюджуються, є легаль- ними. З юридичної точки зору до піратського програмного забезпечення належать усі комп'ютерні програми, які розповсюджуються, встанов- люються на комп'ютери й використовуються з порушенням умов їхньої ліцензійної угоди. Наприклад, самостійно створені копії ліцензійної програми перестають бути легальними, а подібні дії є порушенням автор- ських прав і передбачають правову відповідальність. 1.7. Якої етики слід дотримуватися при створенні та використанні інформаційних ресурсів? Інформаційна етика пов'язана з моральними проблемами, що вини- кають у зв'язку з розвитком і застосуванням інформаційних технологій. Інформаційна етика є складовою комп'ютерної етики. Комп'ютерна етика пов'язана з розглядом технічних, моральних, юридичних, соціальних, політичних і філософських питань. Проблеми, аналізовані в ній, можна розділити на кілька груп. 1. Проблеми розробки моральних кодексів для комп'ютерних професіо- налів і простих користувачів, чия робота пов'язана з використанням комп'ютерної техніки. 2. Проблеми захисту прав власності, авторських прав, права на особисте життя і свободу слова щодо сфери інформаційних технологій. 3. Група проблем, що виникають з появою комп'ютерних злочинів, визначенням їхнього статусу, тобто переважно правові проблеми. Зазначені проблеми є лише частиною комп'ютерної етики. Мал. 1.8

14. 14. 15 Основні положення кодексу комп'ютерної етики: 1. Не використовувати комп'ютер з метою нашкодити іншим людям. 2. Не створювати перешкод і не втручатися в роботу користувачів комп'ютерних мереж. 3. Не користуватися файлами, які не призначені для вільного викорис- тання. 4. Не використовувати комп'ютер для розкрадання. 5. Не використовувати комп'ютер для поширення неправдивої інформації. 6. Не використовувати "піратське" програмне забезпечення. 7. Не привласнювати чужу інтелектуальну власність. 8. Не використовувати комп'ютерне обладнання або мережеві ресурси без дозволу того, хто ними володіє, або відповідної компенсації. 9. Думати про можливі наслідки для суспільства від створюваних програм і розроблюваних інформаційних систем. ДІЄМО Вправа 3. Інформаційна етика. Завдання. У вправі за посиланням http://LearningApps.org/watch?v=p502ii7et16 відтворіть текст про дотримання правил інформаційної етики та закону про авторське право. 1. Відкрийте вправу за вказаним посиланням. Прочитайте текст, у якому деякі терміни та твердження пропущено, й оберіть їх зі списків. 2. Визначте, скільки правильних і неправильних відповідей ви отримали. Виправте помилки так, щоб отримати правильну відповідь. 3. Завершіть роботу з браузером. 1.8. Як використовують інформаційні технології в освіті? Можна виділити такі шляхи використання інформаційних тех- нологій в освіті:  підвищення кваліфікації викладачів у галузі сучасних інфор- маційних технологій;  інформатизація процесу навчання й виховання;  оснащення системи освіти технічними засобами інформа тизації;  створення сучасного національного інформаційного середови- ща та інтеграція в нього установ освіти;  створення на базі сучасних інформаційних технологій єдиної системи дистанційної освіти в Україні;  участь України в міжнародних програмах, пов'язаних із впро- вадженням сучасних інформаційних технологій в освіту. Розглянемо один із прикладів використання ІКТ в освіті - це ви- користаня інформаційних навчальних ресурсів, які можна знайти в Інтернеті. Крім пошуку навчальних матеріалів, фотографій, відео, зобра- жень і рефератів, можна знайти й завантажити з Інтернету потрібні програми навчального призначення та програми-перекладачі, без- коштовне програмне забезпечення для захисту даних й оптимізації роботи з комп'ютером. За допомогою Інтернету (мал. 1.9) можна поновлювати антивірусні бази, отримувати поради від учителя чи Мал. 1.9

15. 15. 16 тренера під час виконання завдань, проходити тестування для оцінюван- ня рівня власних знань з різних предметів, дистанційно опановувати нові технології та отримувати нові знання, бути обізнаними щодо конкурсів, які проводяться в Україні й за кордоном, та брати в них участь, готувати- ся до предметних олімпіад і зовнішнього незалежного оцінювання знань випускників тощо. ДІЄМО Вправа 4. Дистанційне навчання. Завдання. Ознайомтеся з правилами користування системою дистанційної підтримки навчання у школі, переглянувши доступні матеріали. 1. Відкрийте сайт онлайнової системи дистанційної підтримки навчання у школах, ліцеях і гімназіях України за адресою http://disted.edu.vn.ua та ознайомтеся з метою його створення, правилами роботи й умовами використання матеріалів, розміщених на ньому. 2. Здійсніть доступ до сайта без реєстрації, перейшовши для цього за від- повідним посиланням. 3. На панелі Класи виберіть 9 клас і перегляньте матеріали, запропоновані на сайті на підтримку навчання. 4. На панелі Навігація перейдіть за посиланням Система "Перевірка знань" та перегляньте, з яких предметів можна пройти тестування для контролю власних знань. 5. Пройдіть тренувальне тестування для ознайомлення з інструментами тестування. 6. Натисніть кнопку Завершити роботу для виходу із системи. ОБГОВОРЮЄМО 1. Які технології використовувались в аграрному, індустріальному суспіль- ствах? А які - в інформаційному? Порівняйте. Яка людина вважалася в кожному з типів суспільства успішною? Порівняйте ресурси кожного зі згаданих типів суспільств. 2. Чи справді наше суспільство є інформаційним? Відповідь обґрунтуйте. 3. Якою є інформаційно культурна людина? Назвіть декілька ознак. 4. Які технології належать до інформаційних? Наведіть приклади. Які з цих технологій ви використовуєте у процесі навчання та повсякденному житті? 5. Наведіть приклади інформаційних процесів, які оточують людину. 6. Якими бувають інформаційні системи? Які інформаційні системи вико- ристовують ваші батьки? Назвіть приклади. 7. Що відносять до інтелектуальної власності? Як охороняється інтелекту- альна власність в Україні? 8. Як інформаційні технології змінили процес навчання у школі порівняно з навчанням ваших рідних - покоління батьків і бабусь-дідусів? працюємо в парах 1. Виділіть десять позитивних ознак появи комп'ютерів та інформаційно- комунікаційних технологій у житті людини. Обговоріть список із сусідом по парті. Упорядкуйте їх та виділіть спільні ознаки. 2. Виділіть п'ять негативних ознак появи комп'ютерів та інформаційно- комунікаційних технологій у житті людини. Обговоріть список із сусідом по парті. Упорядкуйте їх і виділіть спільні ознаки. 3. З якими процесами ви стикаєтесь щодня? Обговоріть у парах. 4. З якими словами ще часто вживається слово процес? Назвіть чотири словосполучення. Обговоріть у парах.

16. 16. 17 5. Назвіть сфери застосування інформаційних технологій. Реалізація яких інформаційних процесів на сьогодні неможлива без застосування ІКТ? Наведіть приклади. Обговоріть у парах. 6. Як обирати сайти для дистанційного навчання, отримання матеріалів на підтримку навчання, отримання консультацій тощо? Сформулюйте кри- терії оцінювання сайтів, запропонуйте одне одному приклади сайтів, що відповідають цим критеріям. працюємо САМОСТІЙНО 1. Проаналізуйте визначення: а) інформаційного процесу, інформаційної технології, інформаційної системи; б) інформаційної культури, інформаційної грамотності, ІКТ-компетентності - та побудуйте відповідні схеми для порівняння. 2. Опишіть інформаційні процеси, які відбуваються під час вашої навчальної діяльності. Наведіть приклади технологій і засобів реалізації цих процесів. 3. Які матеріали розміщуються на навчальних сайтах? Чи всі матеріали мож- на вільно використовувати? Чи завжди потрібно сплачувати за викорис- тання навчальних матеріалів? Для подання відповіді створіть презента- цію, на підтвердження своїх висновків наведіть екранні копії відповідних сайтів. ДОСЛІДЖУЄМО 4. Дослідіть, чи змінюється роль людини при переході від одного типу сус- пільства до іншого. Для цього виділіть основні ознаки аграрного суспіль- ства, індустріального та інформаційного. Чи є спільні ознаки? Про що це свідчить? Якою є роль людини в цих суспільствах? Для виконання завдан ня побудуйте діаграму Венна (спільна частина використовується для запису спільних ознак, інші - для відмінних).  Як здійснювати пошук в Інтернеті;  як працювати з електронною поштою;  як створювати документи в текстовому процесорі та програмі для створення презентацій. У власній структурі папок створіть папку Практична робота 1. Під час виконання практичних завдань пам'ятайте про правила безпеки життєдіяльності при роботі з комп'ютером! Завдання 1. Prometheus (6 балів) Розгляньте список курсів, доступних зараз на сайті безкоштовних онлай- нових курсів Prometheus http://prometheus.org.ua. Оберіть курс, який вас за- цікавив. Перевірте, чи можна зареєструватися слухачем цього курсу й на яких умовах. Розгляньте опис курсу та заповніть форму оцінювання курсу, яка збе- Пригадайте Створіть Пам'ятайте 2. Практична робота 1 Освітні інформаційні ресурси та системи

17. 17. 18 режена у файлі Платформа для дистанційного навчання папки Інформаційне суспільство. Створіть мотиваційного електронного листа й надішліть його вчителю на електронну скриньку та двом учням, яким би ви порекомендували цей курс. Прикріпіть до листа файл із заповненою формою. Після завершення роботи над практичними завданнями перегляньте у своїй електронній скринь- ці листи від однокласників. Прийміть рішення щодо можливості дистанційного навчання на одному з курсів. Завдання 2. Портал знань (6 балів) Відкрийте сайт Портал знань за адресою http://www.znannya.org. Зна- йдіть відомості про мету створення цього сайта, його авторів та визначте, для кого призначено матеріали, розміщені на ньому. Перейдіть за посиланням Тестування/Онлайн-тестування/Тести. Оберіть тему для тестування - Ме- режа Інтернет та її сервіси. Перевірте себе. У разі неправильних відповідей перейдіть за поданими посиланнями та перегляньте теоретичний матеріал. Пройдіть тест ще раз. Перегляньте розділ Популярні курси та оберіть курси, які б ви хотіли опанувати дистанційно. Знайдіть курс Adobe Flash - розробка інтерактивних мультимедійних програм. Перегляньте запропоновані матері- али. Знайдіть п'ять підтверджень того, що портал можна вважати системою дистанційного навчання. Обміркуйте, як краще подати свою відповідь, збе- режіть її в папці Практична робота 1 з іменем Портал_Прізвище та надішліть разом з електронним листом на електронну скриньку вчителя. Завдання 3. Тренажери (6 балів) Порівняйте роботу з віртуальним тренажером із правопису української мови (http://webpen.com.ua/#exercises) та розділ Вправи на сайті вивчення математики онлайн (http://ua.onlinemschool.com/math/practice/). Знайдіть п'ять спільних ознак і три відмінності цих ресурсів. Обміркуйте, як краще по- дати свою відповідь, збережіть її в папці Практична робота 1 з іменем Тре- нажери_Прізвище та надішліть разом з електронним листом на електронну скриньку вчителя. Завдання 4. Інтерактивні підручники (6 балів) Розгляньте матеріали, подані в інтерактивному підручнику з мови програму- вання Python (http://pythontutor.ru/lessons/inout_and_arithmetic_operations/). Розгляньте вікно редактора коду та запустіть на виконання першу програ- му заняття 1. Дослідіть, чи можна внести зміни в код програми та запустити її на виконання. Розгляньте матеріали, подані в інтерактивному підручнику Математика: Арифметика. Рівняння та нерівності (https://www.ed-era.com/books/maths/). Натисніть кнопку Читати та розгляньте розділ Розкладання многочлена на множники. Пригадайте за поданим текстом навчальний матеріал і виконайте запро- поновані завдання. Зробіть висновок про те, яким чином пропоновані сервіси забезпечують інтерактивний зв'язок з користувачем. Складіть текстовий документ, де подайте свій висновок, який підкріпіть екранними копіями відповідних режимів, збережіть його в папці Практична робота 1 з іменем Підручник_Прізвище. Надішліть файл разом з електронним листом на електронну скриньку вчителя.

18. 18. 19 Розділ 2 Мережеві технології

19. 19. 20 Вивчаємо 3.1. Які є комп'ютерні мережі? Ви вже знаєте, що мережа - це сукупність об'єктів, що мають певні спільні ознаки й певним чином пов'язані між собою. Цей зв'язок може бути безпосереднім чи опосередкованим. Об'єкти об'єднуються в мережі для економії ресурсів. Комп'ютери також можуть утворювати мережу. Комп'ютерна мережа - це сукупність комп'ютерів, що об'єднані каналами зв'язку та забезпечені комунікаційним обладнанням і програмним забезпеченням для спільного використання даних та обладнання. Комп'ютери в мережі можуть з'єднуватися між собою по-різному, залеж- но від типу комп'ютерів, відстані, на якій вони перебувають, та функцій, які на них покладаються. Тому розрізняють такі види мереж (табл. 3.1). Таблиця 3.1 Вид мережі Властивості Локальні (англ. Local Area Networks - LAN) Зосереджені на території радіусом не більш ніж 1-2 км; побудовані з використанням дорогих високоякісних ліній зв'язку, які дають змогу досягати високих швидкостей обміну даними порядку 100 Мбіт/с, дані передаються в цифровому форматі, тобто у формі, у якій вони зберігаються та опрацьовуються в комп'ютері Глобальні (англ. Wide Area Networks - WAN) Поєднують комп'ютери, розосереджені на відстані сотень і тисяч кілометрів. Більш низькі, ніж у локальних мережах, швидкості передачі даних (десятки кілобіт за секун- ду). Форма передавання даних по глобальних мережах не збігається з формою їх по- дання в пам'яті комп'ютера. Тому для підключення комп'ютера до глобальної мережі необхідно мати пристрій, наприклад модем, який здійснює перетворення даних на вході та виході комп'ютера. Для стійкої передачі дискретних даних застосовуються більш складні методи й устаткування, ніж у локальних мережах Регіональні (англ. Metropolitan Area Networks - MAN) Займають проміжне положення між локальними й глобальними мережами. При до- сить великих відстанях між вузлами (десятки кілометрів) вони мають якісні лінії зв'язку й досягають високих швидкостей обміну, іноді навіть вищих, ніж у класичних локаль- них мережах. Як і у випадку локальних мереж, при побудові мережі вже наявні лінії зв'язку не використовуються, а прокладаються заново 3. Комп'ютерні мережі Пригадайте: „„ що таке комп'ютерна мережа; „„ якими комп'ютерними мере- жами ви користуєтесь; „„ чим відрізняються сервер і клієнтський комп'ютер; „„ для чого потрібен обліковий запис користувача. Ви дізнаєтеся: „„ які є комп'ютерні мережі; „„ як створюють мережу; „„ у який спосіб дані передаються від одного комп'ютера до іншого; „„ які ресурси належать до глобальної мережі; „„ як формуються адреси ресурсів Інтернету; „„ як під'єднатися до Інтернету; „„ як вибрати провайдера.

20. 20. 21 Продовження таблиці 3.1 Вид мережі Властивості Персональні (англ. Personal Area Network - PAN) Об'єднує персональне електронне обладнання користувача (телефони, кишенькові персональні комп'ютери, ноутбуки, гарнітури тощо) переважно через бездротовий зв'язок Bluetooth чи Wi-Fi, передбачає обмежену кількість абонентів (до 8 учасників) та невеликий радіус дії (до 30 м) 3.2. Як створюють мережу? Комп'ютерні мережі складаються з вузлів, якими можуть бути комп'ютер, принтер або інший пристрій, зв'язаний з мережею. Комп'ютери поділяють на два типи: робочі станції, на яких працюють ко- ристувачі, і сервери, що обслуговують ці станції. Основними компонентами апаратної складової комп'ютерної мережі є робочі станції, сервери, мережеві плати, обладнання для забезпечення передавання даних різними каналами зв'язку (мал. 3.1). Мал. 3.1 Сервери використовуються для об'єднання та розподілу ресурсів комп'ютерної мережі між клієнтами (робочими станціями). Комп'ютери, які одночасно можуть виконувати функції сервера та ро- бочої станції під час роботи в мережі, утворюють однорангову комп'ютерну мережу, тобто таку, де всім вузлам мережі надано однаковий пріоритет, при цьому ресурси кожного вузла доступні іншим вузлам мережі. У комп'ютерних мережах сервер може бути виділений (якщо він вико- нує тільки функції сервера). Мережа типу "клієнт-сервер" - це мережа, у якій одні комп'ютери виконують функцію серверів, а інші - клієнтів. Для роботи комп'ютерної мережі також необхідна мережева плата (мережевий адаптер) (мал. 3.2), до якої під'єднують мережевий кабель (мал. 3.3). Мережева плата - це плата розширення, яка вставляється в роз'єм материнської плати комп'ютера. Усе частіше мережеві плати інтегрують- ся в материнську плату. Функції мережевої плати:  підготовка даних, що надходять від комп'ютера, до передачі за допо- могою мережевого кабелю;  передача даних до іншого комп'ютера;  управління потоком даних між комп'ютером і середовищем передачі;  прийом даних з кабелю й переведення у форму, зрозумілу для центрального процесора комп'ютера. Дані в мережах передаються каналами зв'язку. Канал зв'язку - це обладнання, за допомогою якого здійснюється з'єднання комп'ютерів у мережу. З'єднання може бути утворено з використанням кабелів для переда- вання сигналів або за допомогою безкабельних засобів. Від виду каналів зв'язку залежить швидкість обміну даними в мережі. Комп'ютери всередині локальної мережі з'єднуються за допомогою Сервер - від англ. to serve - обслугову- вати. Канали зв'язку мож- на порівнювати з тран- спортними системами вантажних чи пасажир- ських перевезень. Тран- спортування пасажирів може здійснюватися повітрям (літаками, аеростатами та іншими повітряними засоба- ми), залізницею або во- дою (човни, теплоходи тощо), суходолом (ав- томобілі, потяги, кінні екіпажі, верблюжі ка- равели тощо). Залежно від середовища тран- спортування добирають і відповідний засіб пере- сування. Мал. 3.2 Мал. 3.3

21. 21. 22 кабелів, які передають сигнали. Кабелі класифікуються залежно від можливих значень швидкості передавання даних і частоти виникнення збоїв і помилок. Найчастіше використовуються кабелі трьох основних категорій (мал. 3.4):  вита пара;  коаксіальний кабель;  оптоволоконний кабель. Для побудови локальних мереж зараз найбільш широко використову- ється вита пара. Усередині такий кабель складається з двох або чотирьох пар мідного дроту, перекручених між собою. Вита пара підключається до комп'ютера за допомогою роз'єму, який дуже нагадує телефонний роз'єм. Вита пара здатна забезпечувати роботу мережі на швидкостях 4, 10, 16, 100 Мбіт/с. Найпростіший коаксіальний кабель складається з мідної жили, ізо- ляції, що її оточує, екрана у вигляді металевого обплетення та зовнішньої оболонки. По центральному проводу кабелю передаються сигнали, у які попередньо були перетворені дані. Такий провід може бути як цільним, так і багатожильним. В основі оптоволоконного кабелю містяться оптичні волокна, дані по яких передаються у вигляді імпульсів світла. Електричні сигнали по оптоволоконному кабелю не передаються, тому сигнал не можна пе- рехопити, що практично виключає несанкціонований доступ до даних. Оптоволоконний кабель використовують для транспортування великих обсягів даних на максимально доступних швидкостях. Зараз широко використовується швидкість 100 Мбіт/с, набуває все більшого поши- рення швидкість 1 Гбіт/с та вище. Головним недоліком такого кабелю є його крихкість: його легко пошкодити, а монтувати й з'єднувати можна тільки за допомогою спеціального обладнання. 3.3. У який спосіб дані передаються від одного комп'ютера до іншого? До програмного забезпечення комп'ютерних мереж належать насам- перед мережеві операційні системи. Мережева ОС - це ОС із вбудованими мережевими засобами (протоко- лами, рівнями). Мережева ОС має бути багатокористувацькою - тобто з поділом ресурсів комп'ютера відповідно до облікового запису користувача. Кожний комп'ютер у мережі значною мірою автономний, тому під ме- режевою операційною системою в широкому сенсі розуміють сукупність операційних систем окремих комп'ютерів, що взаємодіють з метою обміну повідомленнями й поділу ресурсів за єдиними правилами - протоколами. Мережевий протокол у комп'ютерних мережах - заснований на стандар- тах набір правил, що визначає принципи взаємодії комп'ютерів у мережі. Протокол також задає загальні правила взаємодії різноманітних програм, мережевих вузлів чи систем і створює таким чином єдиний простір передачі. Вибір протоколів залежить від типу мережі. Процес передавання да- них від одного комп'ютера до іншого складається з декількох етапів (рів- нів). Цей процес включає такі операції: отримання даних від програми користувача, їх стиснення, шифрування, формування пакетів, на які роз- бивається повідомлення, встановлення сеансу зв'язку між комп'ютером, що передає дані, та тим, що їх приймає, транспортування даних канала- ми зв'язку, вибір найбільш ефективного маршруту передавання даних і на останньому етапі - формування вихідного документа з пакетів даних. На кожному з етапів використовуються окремі протоколи, їхня сукупність становить набір протоколів. Мал. 3.4 Протоколи встановлю- ються в дипломатії під час спілкування ди- пломатів та інших офі- ційних осіб для того, щоб уникнути непоро- зумінь. Є певні прави- ла етикету, хоча вони мають розбіжності в різних країнах світу, правила (протоколи) проведення олімпій- ських ігор, правила переїзду перехрестя на автомобільних шляхах тощо. Набором протоколів Інтернету є TCP/IP (від англ. Transmission Control Protocol / Internet Protocol).

# data[].attributes.attachment_link.description
Published on 1. © Н. В. Морзе, О. В. Барна, В. П. Вембер, 2017 © УОВЦ "Оріон", 2017 УДК 004(075.3) М79 Морзе Н. В. М79 Інформатика : підруч. для 9 кл. загальноосвіт. навч. закладів / Н. В. Морзе, О. В. Барна, В. П. Вембер. - К. : УОВЦ "Оріон", 2017.

# data[].attributes.headline
Опрацювати §31,  с. 205 зробити всі задачі

# data[].attributes.subject
Опрацювати §31,  с. 205 зробити всі задачі

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Published on

1. 1. © Н. В. Морзе, О. В. Барна, В. П. Вембер, 2017 © УОВЦ "Оріон", 2017 УДК 004(075.3) М79 Морзе Н. В. М79 Інформатика : підруч. для 9 кл. загальноосвіт. навч. закладів / Н. В. Морзе, О. В. Барна, В. П. Вембер. - К. : УОВЦ "Оріон", 2017. - 208 c. : іл. ISBN 978-617-7485-17-8. УДК 004(075.3) ISBN 978-617-7485-17-8 Рекомендовано Міністерством освіти і науки України (наказ МОН України від 20.03.2017 р. № 417) видано за рахунок державних коштів. Продаж заборонено Експерти, які здійснювали експертизу даного підручника під час проведення конкурсного відбору проектів підручників для 9 класу загальноосвітніх навчальних закладів і зробили висновок про доцільність надання підручнику грифа "Рекомендовано Міністерством освіти і науки України": Людмила Анатоліївна Демченко, Броварський навчально-виховний комплекс Броварської міської ради Київської області, учитель інформатики, старший учитель; Наталія Анатоліївна Жук, Комунальна установа "Гощанський районний методич- ний кабінет" Гощанської районної ради Рівненської області, методист; Ганна Сергіївна Погромська, Миколаївський національний університет імені В. О. Сухомлинського, доцент кафедри комп'ютерних наук та прикладної математи- ки, кандидат педагогічних наук Навчальне видання МОРЗЕ Наталія Вікторівна БАРНА Ольга Василівна Вембер Вікторія Павлівна Інформатика Підручник для 9 класу загальноосвітніх навчальних закладів Редактор В. М. Ліченко Коректор С. В. Войтенко Головний художник І. П. Медведовська Технічний редактор Е. А. Авраменко Комп'ютерна верстка А. В. Кабиш У підручнику використано світлини та ілюстрації Binu Omanakkuttan, David Castillo Dominici, Dmitry Rukhlenko, Klara Viskova, Maksim Kabakou, Monalisa Dakshi, Robert Churchill, Sean Prior, Sergey Nivens, А. Кабиш, а також матеріали сайту freepik.com. Формат 84x108 1 /16 . Ум. друк. арк. 21,84 + 0,42 форзац. Обл.вид. арк. 20,50 + 0,40 форзац. Наклад 124 500 пр. Зам. № ТОВ "Український освітянський видавничий центр "Оріон"" Свідоцтво про внесення суб'єкта видавничої справи до Державного реєстру видавців , виготовлювачів і розповсюджувачів видавничої продукції Серія ДК № 4918 від 17.06.2015 р. Адреса видавництва: 03061, м. Київ, вул. Миколи Шепелєва, 2 www.orioncentr.com.ua Віддруковано ТОВ "Поліпринт" Свідоцтво про внесення суб'єкта видавничої справи до Державного реєстру видавців, виготовлювачів і розповсюджувачів видавничої продукції. Серія ДК № 1250 від 27.02.2003 р. 04074, м. Київ, вул. Лугова, 1А

2. 2. Ми раді, що ви продовжуєте вивчення базового курсу інформатики за цим підручником. Він скла- дається з дев'яти розділів, що містять теми, які ви розглядатимете на кількох уроках. Деякі з тем для вас уже знайомі, і ви зможете розширити свої знання та вдосконалити вміння. Із задоволенням опано- вуйте нове задля того, щоб стати успішними в сучасному інформаційному суспільстві. Ви зрозумієте, яку роль відіграють інформаційні технології в суспільстві, ознайомитесь із принципами побудови ме- режі Інтернет і новими інтернет-сервісами, навчитеся створювати презентації, що містять елементи управління, опануєте основи інформаційної безпеки при використанні інформаційно-комунікаційних технологій. Ви будете створювати комп'ютерні моделі з різних галузей знань та опрацьовувати їх у різ- них програмних середовищах. Ви продовжите розробляти програмні проекти мовами програмування Python і Free Pascal та реалізовувати їх у відповідних середовищах програмування. У кожному розділі вам пропонується попрацювати над проектами, що допоможуть визначитися з вибором майбутньої професії чи сприяти впровадженню електронних послуг. Особливу увагу зверніть на організацію персонального навчального середовища, яке дасть змогу організовувати колективну діяльність, взаємодію під час створення та опрацювання матеріалів в Інтернеті. У підручнику багато завдань і вправ, розв'язуючи які, ви застосовуватимете отримані знання та вміння. Зверніть увагу на те, що при виконанні практичних робіт завдання вам запропонує вчитель або ви можете обрати їх за власним бажанням. Умовні бали за кожне завдання допоможуть вам визначити їхню складність. Кількість умовних балів, яку необхідно набрати, щоб отримати бажану оцінку, вам по- відомить учитель заздалегідь. Готуючись до уроку, зверніть увагу на перелік запитань, які ви вже вивчали в курсі інформатики в попередніх класах, позначених заголовком Пригадайте: Спробуйте відновити в пам'яті вивчене та будьте готовими використати свої знання й уміння для опанування нових. Будуйте власну стратегію навчання, здійснюйте рефлексію та оцінювання, використовуючи карту знань теми Адже в карті знань зазначено найважливіші питання, які буде розглянуто в темі. У підручнику ви будете використовувати такі рубрики: Вивчаємо Матеріали рубрики Вивчаємо доцільно читати напередодні уроку, щоб разом з однокласниками й учителем обговорити незрозуміле та поділи- тись вивченим. Ви дізнаєтеся: Найважливіше із цієї теми виділено та позначено так. Дорогі дев'ятикласники!

3. 3. ДІЄМО Виконуючи вправи з рубрики Діємо, ви навчитеся застосовувати набуті знання для розв'язування різноманітних завдань, які важливі для вашого життя чи навчання, спрямовані на реалізацію ва- ших творчих задумів, ідей, проектів. ДОСЛІДЖУЄМО Рубрика Досліджуємо містить завдання, у яких потрібно експериментувати, самостійно шукати відповіді, відкривати для себе нові можливості. "Фаворитні" завдання, що містять позначки , якраз для вас - тих, хто в майбутньому планують бути успішними. ОБГОВОРЮЄМО Рубрика Обговорюємо містить питання, які пропонується обговорити колективно або в малих групах. працюємо САМОСТІЙНО Сподіваємось, ви навчитеся планувати свою навчальну діяльність, мислити ло- гічно, шукати цікаві розв'язки завдань, робити висновки та самостійно прийма- ти рішення. Для цього виконуйте вправи з рубрики Працюємо самостійно. працюємо в парах Також важливо навчитися доводити свої думки під час співпраці в парах та групах або визнавати хибність своїх міркувань на користь більш логічних і доказових. Для цього призначена рубрика Працю- ємо в парах. Працюємо над проектом Рубрика Працюємо над проектом міс- тить проектні завдання, які можна викона- ти, застосовуючи набуті знання та вміння. Робота над проектом не тільки систе- матизує вивчене, а й сприятиме форму- ванню навичок продуктивної діяльності, умінню вирішувати проблеми та презен- тувати отримані результати. Співпраця, уміння вчитись одне в одного, підтримка у практичній діяльності - запорука успіху в майбутньому. Не обминайте закладок . Адже вивчення інформатики сприяє всебічному розвитку, формуванню вміння самостійно навчатись. Обов'язково розгляньте посилання, записані в закладці . Швидко ввести потрібну адресу можна за допомогою QR-коду. Тут ви отримаєте багато корисних посилань для навчання, які доступні в мережі Інтернет. Бажаємо вам успіху! Цікаві джерела

4. 4. 5 Розділ 1 Інформаційні технології В суспільстві

5. 5. 6 Вивчаємо 1.1. Чому суспільство називають інформаційним? Цивілізація в процесі свого розвитку пройшла кілька етапів, на кожному з яких рівень життєдіяльності як окремих людей, так і спільнот залежав від їхньої поінформованості та здатнос- ті ефективно опрацьовувати дані. Етапи створення нових засо- бів і методів опрацювання даних, що спричинили суттєві зміни в суспільстві, тобто змінили спосіб виробництва, стиль життя, систему цінностей, називають інформаційними революціями. Інформаційні революції спричинили поетапний перехід від аграрного суспільства до інформаційного, де інтелект і знання є засобом і продуктом виробництва (мал. 1.1). Аграрне Індустріальне Інформаційне Мал. 1.1 Інформаційне суспільство - нова історична фаза розвитку цивіліза- ції, у якій головними продуктами виробництва є дані й знання. Під терміном "інформаційне" ("комп'ютеризоване") суспільство ро- зумітимемо таке, в усі сфери життєдіяльності членів якого включені комп'ютер, інформаційні системи та послуги, що задовольняють інфор- маційним потребам користувача, а також інші засоби інформатики як знаряддя інтелектуальної праці. Інформаційне суспільство ще називають суспільством знань чи суспільством глобальної компетентності, оскільки до основних вимог суспільства ХХІ ст. щодо підготовки конкурентоздатних спеціалістів належать:  здатність до критичного мислення;  універсальні, системні знання; 1. Інформатика та інформаційне суспільство Пригадайте: „„ що таке інформаційні процеси; „„ які пристрої викорис- товують для реалізації інформаційних процесів; „„ якими є правила використання програмного забезпечення. Ви дізнаєтеся: „„ чому суспільство називають інформаційним; „„ чим займається інформатика як наука та як галузь діяльності людини; „„ які технології називають інформаційними; „„ які характеристики мають основні інформаційні процеси; „„ які бувають інформаційні системи; „„ що таке інтелектуальна власність й авторське право; „„ якої етики слід дотримуватися при створенні та використанні інфор- маційних ресурсів; „„ як використовують інформаційні технології в освіті. Цікаві джерела Інформаційна революція: https://uk.wikipedia.org/wiki/ інформаційна_революція Назва інформацій- не суспільство впер- ше виникла в Японії. Фахівці, які запро- понували цей термін, роз'яснили, що він ви- значає суспільство, у якому в достатку цир кулює висока за якістю інформація, а також є всі необхідні засоби для її зберігання, роз- поділу та використан- ня. Інформація легко і швидко поширюється за вимогами зацікав- лених людей і органі- зацій та видається їм у звичній для них формі. Вартість користуван- ня інформаційними послугами настільки невисока, що вони до- ступні кожному.

6. 6. 7  ключові компетентності в галузі інформаційно-комунікаційних технологій (ІКТ);  здатність до прийняття рішень;  уміння управляти динамічними процесами;  уміння працювати в колективі (команді);  навички плідного спілкування. Ці навички були сформульовані двадцятьма провідними компаніями світу, які займаються прогнозуванням розвитку економіки на майбутнє та розробкою відповідних засобів і технологій для ефективної реалізації різних процесів: економічних, соціальних, освітніх, - й отримали назву навичок ХХІ ст. В інформаційному суспільстві набуття ключових базових знань і на- вичок, до яких належить, зокрема, знання можливостей використання сучасних комп'ютерних систем і вміння застосовувати їх на практиці, є запорукою успішності та творчої реалізації кожної людини. Саме це викликало появу нової категорії культури - інформаційної. Інформаційна культура - уміння цілеспрямовано працювати з да- ними й використовувати інформаційно-комунікаційні технології, сучасні технічні засоби та методи для їх отримання, опрацювання й передавання. Інформаційна культура проявляється в людини:  у конкретних навичках використання різних технічних пристроїв - від телефону до персонального комп'ютера та мережевих пристроїв;  у здатності використовувати у своїй діяльності інформаційно-комуні- каційні технології;  в умінні отримувати дані з різних джерел - від періодичних друкова- них джерел до електронних комунікацій;  в умінні подавати інформацію в зрозумілому вигляді та ефективно її використовувати;  у знаннях аналітичних методів опрацювання даних;  в уміннях працювати з повідомленнями різних видів. Інформаційна культура включає набагато більше, ніж простий набір навичок технічного опрацювання даних за допомогою комп'ютера й теле- комунікаційних засобів. Інформаційна культура має стати частиною за- гальнолюдської культури. Культурна (у широкому сенсі) людина повин на вміти оцінювати отримані відомості якісно, розуміти їх корисність, достовірність тощо. Істотний елемент інформаційної культури - уміння приймати колек тивне рішення. Уміння ефективно взаємодіяти з іншими людьми - важлива ознака людини інформаційного суспільства. Для ефективного використання інформаційно-комунікаційних тех- нологій у професійній діяльності в кожної людини має бути сформована інформатична компетентність, яка передбачає здатність людини орієнту- ватися в інформаційному просторі, оперувати даними на основі викорис- тання сучасних інформаційно-комунікаційних технологій відповідно до потреб ринку праці для ефективного виконання професійних обов'язків. Для учнів інформатична компетентність може означати сформовані вміння ефективно використовувати ІКТ для навчання. 1.2. Чим займається інформатика як наука та як галузь діяльності людини? Інформатика, як відносно молода наука, виникла в середині ХХ ст. Передумовою для цього стало різке зростання обсягу інформаційних даних і повідомлень, які мала опрацьовувати людина. З'являється Декілька фактів про сьогодення:   обсяг знань, що по- роджується світовою спільнотою, подвоюєть- ся кожні 72 год;   щохвилини електрон ною поштою відправля- ється 204 000 000 пові- домлень;   обсяг даних, що передаються за допо- могою штучних супут- ників Землі протягом двох тижнів, є достат- нім для заповнення 19 млн томів;   в індустріально роз- винених країнах учні на момент закінчення школи отримують біль- ше інформації, ніж їхні бабусі та дідусі за все життя;   у наступні три деся- тиліття в суспільстві відбудеться стільки ж змін, скільки їх було за останні три століття. Компетентність - від лат. сompetentia - коло питань, у яких людина добре розумі- ється.

7. 7. 8 комп'ютер, а згодом і потужні комп'ютерні мережі - технічні засоби, що дають змогу зберігати, опрацьовувати та передавати великі обсяги даних. Основною метою інформатики як науки є пошук нового знання в різних галузях людської діяльності за допомогою комп'ютерної техніки. Інформатика - це наука, що вивчає структуру й загальні властивості даних, а також методи й засоби їх створення, пошуку, збереження, опрацювання, передавання та використання в різних сферах діяльності людини. Основними напрямами розвитку інформатики є: теоретична, технічна та прикладна інформатика. Теоретична інформатика покликана розви- вати загальні теорії пошуку, опрацювання та зберігання даних, виявлен- ня закономірностей створення й перетворення даних, використання су- часних інформаційних технологій у різних сферах людської діяльності, вивчення взаємозв'язку "людина - електронний пристрій", розвиток інформаційних технологій. Технічна інформатика розглядає автомати- зовані системи опрацювання даних, створення нового покоління обчис- лювальної техніки, гнучких технологічних систем, роботів, штучного інтелекту тощо. Прикладна інформатика створює бази знань, розробляє раціональні методи автоматизації виробництва, створює теоретичні осно- ви проектування, слугує для зв'язку науки з виробництвом та забезпечує запити інформаційного суспільства. 1.3. Які технології називають інформаційними? Для ефективного опрацювання різноманітних даних сучасного інформа- ційно насиченого середовища, що надзвичайно стрімко змінюється, і при- йняття на основі отриманих результатів своєчасних і правильних рішень, необхідні нові знання та вміння, а точніше - опанування технологій. Технологія - це сукупність методів і засобів реалізації людьми конкретного складного процесу шляхом поділу його на систему послі- довних взаємопов'язаних процедур та операцій, які виконуються більш або менш однозначно й мають на меті досягнення високої ефективності певного виду діяльності. Загальний рівень розвинутості та сукупність створених і використа- них технологій є важливою складовою культури суспільства, що істотно впливає на сталість розвитку економіки, а відтак є однією з найхарактер- ніших ознак цивілізації. Інформаційна технологія (ІТ) - сукупність методів і прийомів, що використовуються з метою збирання, зберігання, опрацювання, розповсюдження, відображення й використання різноманітних даних задля інтересів та потреб користувачів. Інформаційна технологія відображає сучасне уявлення про процеси перетворення даних в інформаційному суспільстві. Вона становить сукупність чітких цілеспрямованих дій щодо опрацювання даних за допомогою комп'ютера. У сучасному інформаційному суспільстві основним технічним засобом опрацювання різноманітних даних є комп'ютери різних видів. Для реалі- зації методів опрацювання даних використовують програми. Поєднання ж інформаційних і сучасних комунікаційних технологій, що забезпечують передавання повідомлень і даних різними засобами (комп'ютерні мере- жі, телефон, факс, телебачення, супутниковий зв'язок тощо), докорінно змінило рівень і форми ділової та соціальної активності людей. Інформаційні технології у своєму розвитку пройшли певні етапи (табл. 1.1). Термін інформатика виник на початку 60-х років XX ст. у Франції (від фр. information - інформація та automatique - авто- матика) для позначен- ня автоматизованого опрацювання різно- манітних даних. В ан- гломовних країнах цьому терміну відпові- дає синонім Computer Science (комп'ютерні науки), оскільки тер- мін інформатика означає не тільки ві- дображення досягнень комп'ютерної техніки, а й пов'язаний із про- цесами передавання та опрацювання даних різної природи. Термін технологія походить від грец. τεχνη - мистецтво, майстерність, техніка, уміння та λογος - сло- во, уміння передавати.

8. 8. 9 Етапи розвитку технологій Назва технології Інструментарій та комунікації Основна мета 1-й етап (друга половина ХІХ ст.) Ручна інформаційна технологія Перо, чорнильниця, бухгал- терська книга. Комунікації здійснюються ручним спо- собом шляхом поштового пересилання листів, пакетів, повідомлень Подання повідомлень у потрібній формі 2-й етап (з кінця ХІХ ст. - 30-ті роки ХХ ст.) Механічна технологія Друкарська машинка, теле- фон, диктофон, пошта. Використовуються більш сучасні засоби доставки Подання повідомлень у потрібній формі більш зручними засобами 3-й етап (40-60-ті роки ХХ ст.) Електрична технологія Великі ЕОМ та відповідне програмне забезпечення, електричні друкарські ма- шинки, копіювальні апара- ти, портативні магнітофони З форми подання повідомлення акцент поступово зміщується на формування його змісту 4-й етап (з початку 70-х років до середини 80-х років ХХ ст.) Електронна технологія Великі ЕОМ і створені на їхній базі автоматизова- ні системи управління й інформаційно-пошукові системи, що мають базове та спеціалізоване програм- не забезпечення Акцент зміщується на формування змістової сторони повідомлення для управлінського середовища різних галузей суспільного життя, особливо на організацію аналітичної роботи 5-й етап (із середини 80-х років ХХ ст.) Комп'ютерна технологія Персональний комп'ютер з великою кількістю стан- дартних програмних про- дуктів різного призначення Створення систем підтримки прийняття рішень на різних рівнях управління. Системи мають вбудовані елементи аналізу і штучного інтелек- ту, реалізуються на персональному комп'ютері й використовують мере- жеві технології та телекомунікації для роботи в мережі 6-й етап (із середини 90-х років ХХ ст.) Internet / Intranet (новітні) технології У різних галузях науки, техніки та бізнесу широко використовуються системи, до яких одночасно мають доступ різні користувачі (системи), глобальні, регіональні та локальні комп'ютерні мережі Розвивається електронна комерція. Збільшення обсягів інформації при- вели до створення технології інтелек- туального аналізу даних (Data Mining) 7-й етап (сучасність) Хмарні технології, Інтернет речей Віддалена обробка та зберігання даних на серверах і використання програмного забезпечення як онлайнового сервісу Складні обчислення та опрацювання даних здійснюються на віддаленому сервері. Утворення мережі, що складається із взаємозв'язаних фізичних об'єктів (речей) або при- строїв, які мають вбудовані датчики, а також програмне забезпечення, що дає змогу здійснювати передачу та обмін даними між фізичним світом і комп'ютерними системами, привело до створення технологій "Розумне місто" чи "Розумний дім" Таблиця 1.1

9. 9. 10 Є різні класифікації інформаційних технологій. Відповідно до методів і засобів опрацювання даних розрізняють таку класифікацію інформаційних технологій (мал. 1.2). 1. Глобальні - технології, які включають моделі, методи, засоби вико- ристання даних у суспільстві. 2. Базові - інформаційні технології, орієнтовані на конкретну галузь застосування. 3. Конкретні - технології, які опрацьовують дані в процесі виконання реальних завдань користувача. Відповідно до предметних галузей, які обслуговуються, розрізняють: технології зі сферою застосування в бухгалтерському обліку, банківській та податковій діяльності, для забезпечення страхування, е-урядування та е-демократії, статистики, е-комерції, освіти, медицини тощо. Відповідно до типів даних виділяють технології для опрацювання:  даних за допомогою алгоритмічних мов, табличних процесорів, систем управління базами даних;  текстів за допомогою текстового процесора;  графічних зображень за допомогою графічних редакторів;  знань за допомогою експертних систем;  об'єктів реального світу за допомогою технологій мультимедіа тощо. Є й інші класифікації інформаційних технологій. ДІЄМО Вправа 1. Віртуальна виставка. Завдання. Визначте, як інформаційні технології змінили роботу бібліотеки на прикладі віртуальної виставки Рівненської обласної універсальної наукової бібліотеки. 1. У власній структурі папок створіть папку Інформаційні технології. 2. У вікні браузера відкрийте сайт Рівненської обласної універсальної наукової бібліотеки http://libr.rv.ua/ua. У рубриці сайта Читачам оберіть Віртуальні виставки. 3. Перейдіть до виставки Інформаційні технології: історія та сучасність (http://libr.rv.ua/ua/virt/133/). Проаналізуйте, яким чином працівники бібліотеки сформували виставку. 4. Визначте, які ери інформаційних технологій описано в поясненні до ви- ставки. Установіть їхні особливості та характеристики. 5. Проаналізуйте інші сервіси, які доступні на сайті бібліотеки. За результа- тами аналізу створіть схему "Інформаційні технології в бібліотечній спра- ві" в обраному самостійно програмному середовищі, наприклад із ша- блонів SmartArt. 6. Збережіть створену схему у файлі з іменем Бібліотека в папці Інформа ційні технології власної структури папок. 1.4. Які характеристики мають основні інформаційні процеси? Інформаційні технології засновані на реалізації інформаційних про- цесів (мал. 1.3). Розглянемо кожний із цих процесів. Збирання даних. Вивчаючи світ, людина збирає дані та відомості. Збирання даних здійснюють різними методами. Найпоширенішим мето- дом отримання відомостей про природу й суспільство є спостереження. Інформація, зібрана в результаті спостережень, має переважно описовий характер, тобто є якісною. Для здобуття кількісних даних застосовують вимірювання. Зазвичай спостереження й вимірювання використовують у комплексі. Для збирання даних у людському суспільстві застосовують також такі методи, як опитування, анкетування або тестування. Мал. 1.2 Мал. 1.3

10. 10. 11 Спостереження, вимірювання, опитування, анкетування, тестуван- ня є пасивними методами збирання даних у тому розумінні, що вони не передбачають втручання в хід подій чи здійснення впливу на об'єкт, про який збираються відомості. Активним методом збирання відомостей і даних є експеримент. Експеримент проводиться для того, щоб дізнати- ся, що станеться з об'єктом дослідження, якщо піддати його нагріванню чи деформації, рентгенівському опроміненню чи хімічному впливу тощо. Експеримент обов'язково поєднується з вимірюванням і спостереженням: вимірюється здійснений вплив на об'єкт, спостерігається й вимірюється реакція об'єкта на цей вплив. Експеримент є основним методом пізнання в таких науках, як фізика, хімія, однак його застосовують і в медицині, педагогіці, економіці та інших науках. Експериментально випробовують ліки та способи лікування, нові підручники й методи навчання, еконо- мічні заходи тощо. Нині набув поширення комп'ютерний експеримент, який дає змогу вивчати властивості різних об'єктів не в реальному вигля- ді, а відтворюючи їх на екрані комп'ютера. Пошук даних. Сьогодні найбільшим загальнодоступним сховищем різноманітних даних є всесвітня мережа Інтернет. У мережі Інтернет пошук відомостей здійснюється за допомогою автоматизованих пошукових систем. Пошук даних може відбуватися за моделями "знизу-вгору" або "згори-вниз". За першою моделлю із часткових даних отримують цілісну інформацію, наприклад, дані про зміну вологості, рух пові- тряних мас та рівень температури дають змогу спрогнозувати погоду. За іншою моделлю пошук відомостей здійснюється у зворотному напрямку - від загального до часткового. Наприклад, для пошуку матеріалів за темою реферату виділяють ключові слова теми та здійснюють збір відповідних відомостей. Опрацювання даних. Зібрані з різних джерел дані опрацьовуються: вивчаються, порівнюються, оцінюються, піддаються логічному аналізу або перетворенню за певними правилами. Результатом цих дій є створен- ня нових даних - винайдення розв'язку поставленої задачі, формулю- вання висновку. Опрацювання даних полягає в цілеспрямованому ство- ренні нових даних на основі наявних. Усі фундаментальні закони фізики, астрономії, біології, хімії, математичні факти є результатом кропіткого опрацювання результатів численних спостережень й експериментів. Сьо- годні потужним помічником людини в опрацюванні даних будь-якого типу - числових, текстових, графічних, звукових - стали комп'ютери. Подання даних. Подання даних полягає в їх перетворенні у форму, найбільш зручну для усвідомлення та використання. Вибір форми по- дання даних залежить від їхнього призначення, можливого способу або мети застосування. Нагромадження відомостей, значних за обсягом, передбачає здійснення таких операцій, як сортування, упорядкуван- ня, систематизація. Сортування полягає в групуванні даних за певною ознакою - за призначенням, формою подання тощо. Упорядкування означає розташування даних за зростанням чи спаданням певної озна- ки - за часом одержання, за алфавітним порядком прізвищ авторів тощо. Систематизація - це укладання даних у певній послідовності. Застосування комп'ютера дає змогу легко переходити від одного способу подання даних до іншого, вибираючи найбільш прийнятний, наприклад: подавати числові дані у вигляді таблиці, діаграми чи графіка (мал. 1.4). Зберігання даних. Для зберігання й передавання дані записують на носій. Носій даних - це матеріальний об'єкт, який застосовується для зберігання і (або) передавання даних. Залежно від матеріальної основи носії даних поділяють на природні й штучні. Зберігання даних полягає в Мал. 1.4

11. 11. 12 забезпеченні можливості скористатися здобутими даними в подальшому. Зараз, з появою комп'ютера, папір поступається місцем новим носіям даних - оптичним, магнітним дискам, флеш-накопичувачам, картам пам'яті, які здатні тривалий час надійно та компактно зберігати величезні обсяги даних. Передавання даних. У будь-якому процесі передавання даних завжди можна виділити таких його учасників: того, хто надає відомості та є їх- нім джерелом; того, хто приймає відомості та є їхнім споживачем (таких може бути декілька); канал зв'язку, за яким здійснюється передавання даних (мал. 1.5). Передавання даних полягає в їх переміщенні у просторі - від джерела до приймача. Людина застосовує різні канали передавання даних і сама є то джерело даних, то їх приймачем. Повсякденно ми отримуємо й пере- даємо дані, користуючись звуковими або оптичними каналами, телефон- ними, телеграфними, радіо- й супутниковими лініями. При передаванні відомостей їхнім носієм є процес - розповсюдження звукової, електро- магнітної, оптичної хвилі, електричного струму. Сьогодні й у діловому, й у міжособистісному спілкуванні надають перевагу електронним безпапе- ровим технологіям зв'язку - електронній пошті, факсу, мобільній теле- фонії, обміну даними через хмарні технології, які надзвичайно стрімко нарощують свої потужності. Використання даних. Використання даних є основою будь-якої цілеспрямованої діяльності людини. Використання відомостей і даних полягає у прийнятті на їхній основі обґрунтованих рішень. Захист даних. Захист даних полягає в запровадженні заходів з метою запобігання втрати, пошкодження або зловмисного використання збере- жених даних. Причиною втрати або пошкодження даних можуть бути раптові збої апаратури, недосконалість технічних пристроїв, зловмисне проникнення в комп'ютерну систему, неправильні дії обслуговуючого персоналу. Комп'ютерні злочини сьогодні посідають одне з перших місць серед економічних злочинів. Вони здійснюються з метою вилучення, спо- творення, недозволеного копіювання й використання даних, що зберіга- ються в комп'ютерній системі. Кількість комп'ютерних злочинів у світі та матеріальні збитки від них щороку зростають, тому вживаються спеці- альні заходи для захисту даних. Це законодавчі, програмні, організацій- ні, технічні заходи. Закон визнає дані об'єктом кримінально-правового захисту і встановлює кримінальну відповідальність за комп'ютерні злочини. Спеціально розроблені програми перешкоджають несанкціоно- ваному доступу до даних, які містяться в комп'ютерних системах. 1.5. Які бувають інформаційні системи? Сукупність пристроїв і програм, призначених для зберігання, опрацювання, подання та передавання даних різного типу, назива- ють інформаційною системою. До інформаційних систем належать апаратна та інформаційна складові (мал. 1.6). Сукупність апаратних пристроїв і технічних засобів для передавання даних називають її апаратною складовою (англ. hardware - жорсткий виріб). Інформаційну складову (англ. software - м'який, ніжний ви- ріб) можна розглядати як сукупність програм і даних. Сукупність описів правил управління пристроями інформаційної системи та опрацювання Мал. 1.5

12. 12. 13 даних називають її програмною складовою, або програмним забезпечен- ням, а самі описи - програмами. Класифікація інформаційних систем проводиться за певними ознака- ми. Наприклад, за призначенням розрізняють інформаційні системи:  для управління підприємством, організацією, що дають змогу збирати та опрацьовувати потрібні дані;  для підтримки прийняття рішень, призначені для накопичення та аналізу даних, необхідних у різних сферах діяльності людей;  інформаційно-пошукові системи, необхідні для пошуку потрібних даних у базах даних та обчислювальних системах;  інформаційно-довідкові системи, що забезпечують користувачів довідковою інформацією;  системи опрацювання даних, необхідні для опрацювання та архіву- вання великих обсягів даних. ДІЄМО Вправа 2. Інформаційні системи. Завдання. У текстовому документі складіть класифікацію інформаційних систем за ознаками, відмінними від ознаки "за призначенням". Використайте для цього матеріали, подані у Вікіпедії. Структуровану модель подання даних для класифікації - таблиця, схема тощо - оберіть на власний розсуд. 1. Визначте, за якими ключовими словами результат пошуку в пошуковій системі Google матиме такий вигляд (мал. 1.7). Мал. 1.7 2. Розгляньте відомості, подані у вільній енциклопедії Вікіпедії. Установіть, за якими ознаками класифіковано інформаційні системи у статті. Чи мож- на вважати модель подання відомостей про види інформаційних систем структурованою? 3. У текстовому процесорі створіть новий документ. Оберіть засоби тексто- вого процесора та створіть за їх допомогою короткі, структуровані відо- мості про класифікацію інформаційних систем. 4. Збережіть складену класифікацію у файлі з іменем Класифікація в папці Інформаційні технології власної структури папок. 1.6. Що таке інтелектуальна власність й авторське право? Інтелектуальна власність - це результати інтелектуальної діяльнос- ті та засоби індивідуалізації, які охороняються законом. Розглянемо основні характеристики інтелектуальної власності. 1. Інтелектуальна власність нематеріальна. У цьому її головна й най- важливіша відмінність від власності на речі (власність у класичному сенсі). Якщо у вас є річ, ви можете користуватися нею самі або пере- дати в користування іншій особі. Однак неможливо одночасно вико- ристовувати одну річ удвох незалежно одне від одного. Якщо ви воло- дієте інтелектуальною власністю, то можете використовувати її самі й одночасно надати права на неї іншій особі. Причому цих осіб можуть бути мільйони, і всі вони можуть незалежно одна від одної використо- вувати один об'єкт інтелектуальної власності. Мал. 1.6

13. 13. 14 2. Інтелектуальна власність є абсолютною. Це означає, що одній особі - власнику прав - протистоять усі інші особи, які без згоди власника авторських прав не мають права використовувати об'єкт інтелекту- альної власності. Причому відсутність заборони використовувати об'єкт не вважається дозволом. 3. Нематеріальні об'єкти інтелектуальної власності втілюються в мате- ріальних об'єктах. Купуючи диск із музикою, ви стаєте власником речі, але не правовласником музичних творів, які на ньому записані. Тому ви маєте право робити все що завгодно з диском, але не з музикою. Неправомірно, наприклад, буде змінювати музичний твір, аранжувати або обробляти його іншим чином без згоди автора. Авторським правом регулюються відносини, що виникають у зв'язку зі створенням і використанням творів науки, літератури та мистецтва. В основі авторського права лежить поняття "твори", яке означає оригі- нальний результат творчої діяльності, що існує в будь-якій об'єктивній формі. Саме ця об'єктивна форма вираження є предметом охорони в авторському праві. Авторське право не поширюється на ідеї, методи, процеси, системи, способи, концепції, принципи, відкриття, факти. На малюнку 1.8 подано схему об'єктів інтелектуальної власності. Програмне забезпечення є об'єктом інтелектуальної власності, усі права на яке належать тому, хто його створював, або компанії-розроб- нику. Це право захищається Законом України "Про авторське право та суміжні права". За цим законом під час продажу програмного забезпе- чення розробник не передає кінцевому користувачеві свої права на певну програму, а лише дозволяє використовувати (ліцензує) цю програму. На упаковці програмного продукту здебільшого відображається спеці- альна позначка, яка вказує на наявність ліцензійної угоди, що визначає основні права та обов'язки виробника і власника одержаного програмного продукту. Текст ліцензійної угоди відображається під час встановлення програмного продукту на комп'ютер. На жаль, не всі програмні продукти, що розповсюджуються, є легаль- ними. З юридичної точки зору до піратського програмного забезпечення належать усі комп'ютерні програми, які розповсюджуються, встанов- люються на комп'ютери й використовуються з порушенням умов їхньої ліцензійної угоди. Наприклад, самостійно створені копії ліцензійної програми перестають бути легальними, а подібні дії є порушенням автор- ських прав і передбачають правову відповідальність. 1.7. Якої етики слід дотримуватися при створенні та використанні інформаційних ресурсів? Інформаційна етика пов'язана з моральними проблемами, що вини- кають у зв'язку з розвитком і застосуванням інформаційних технологій. Інформаційна етика є складовою комп'ютерної етики. Комп'ютерна етика пов'язана з розглядом технічних, моральних, юридичних, соціальних, політичних і філософських питань. Проблеми, аналізовані в ній, можна розділити на кілька груп. 1. Проблеми розробки моральних кодексів для комп'ютерних професіо- налів і простих користувачів, чия робота пов'язана з використанням комп'ютерної техніки. 2. Проблеми захисту прав власності, авторських прав, права на особисте життя і свободу слова щодо сфери інформаційних технологій. 3. Група проблем, що виникають з появою комп'ютерних злочинів, визначенням їхнього статусу, тобто переважно правові проблеми. Зазначені проблеми є лише частиною комп'ютерної етики. Мал. 1.8

14. 14. 15 Основні положення кодексу комп'ютерної етики: 1. Не використовувати комп'ютер з метою нашкодити іншим людям. 2. Не створювати перешкод і не втручатися в роботу користувачів комп'ютерних мереж. 3. Не користуватися файлами, які не призначені для вільного викорис- тання. 4. Не використовувати комп'ютер для розкрадання. 5. Не використовувати комп'ютер для поширення неправдивої інформації. 6. Не використовувати "піратське" програмне забезпечення. 7. Не привласнювати чужу інтелектуальну власність. 8. Не використовувати комп'ютерне обладнання або мережеві ресурси без дозволу того, хто ними володіє, або відповідної компенсації. 9. Думати про можливі наслідки для суспільства від створюваних програм і розроблюваних інформаційних систем. ДІЄМО Вправа 3. Інформаційна етика. Завдання. У вправі за посиланням http://LearningApps.org/watch?v=p502ii7et16 відтворіть текст про дотримання правил інформаційної етики та закону про авторське право. 1. Відкрийте вправу за вказаним посиланням. Прочитайте текст, у якому деякі терміни та твердження пропущено, й оберіть їх зі списків. 2. Визначте, скільки правильних і неправильних відповідей ви отримали. Виправте помилки так, щоб отримати правильну відповідь. 3. Завершіть роботу з браузером. 1.8. Як використовують інформаційні технології в освіті? Можна виділити такі шляхи використання інформаційних тех- нологій в освіті:  підвищення кваліфікації викладачів у галузі сучасних інфор- маційних технологій;  інформатизація процесу навчання й виховання;  оснащення системи освіти технічними засобами інформа тизації;  створення сучасного національного інформаційного середови- ща та інтеграція в нього установ освіти;  створення на базі сучасних інформаційних технологій єдиної системи дистанційної освіти в Україні;  участь України в міжнародних програмах, пов'язаних із впро- вадженням сучасних інформаційних технологій в освіту. Розглянемо один із прикладів використання ІКТ в освіті - це ви- користаня інформаційних навчальних ресурсів, які можна знайти в Інтернеті. Крім пошуку навчальних матеріалів, фотографій, відео, зобра- жень і рефератів, можна знайти й завантажити з Інтернету потрібні програми навчального призначення та програми-перекладачі, без- коштовне програмне забезпечення для захисту даних й оптимізації роботи з комп'ютером. За допомогою Інтернету (мал. 1.9) можна поновлювати антивірусні бази, отримувати поради від учителя чи Мал. 1.9

15. 15. 16 тренера під час виконання завдань, проходити тестування для оцінюван- ня рівня власних знань з різних предметів, дистанційно опановувати нові технології та отримувати нові знання, бути обізнаними щодо конкурсів, які проводяться в Україні й за кордоном, та брати в них участь, готувати- ся до предметних олімпіад і зовнішнього незалежного оцінювання знань випускників тощо. ДІЄМО Вправа 4. Дистанційне навчання. Завдання. Ознайомтеся з правилами користування системою дистанційної підтримки навчання у школі, переглянувши доступні матеріали. 1. Відкрийте сайт онлайнової системи дистанційної підтримки навчання у школах, ліцеях і гімназіях України за адресою http://disted.edu.vn.ua та ознайомтеся з метою його створення, правилами роботи й умовами використання матеріалів, розміщених на ньому. 2. Здійсніть доступ до сайта без реєстрації, перейшовши для цього за від- повідним посиланням. 3. На панелі Класи виберіть 9 клас і перегляньте матеріали, запропоновані на сайті на підтримку навчання. 4. На панелі Навігація перейдіть за посиланням Система "Перевірка знань" та перегляньте, з яких предметів можна пройти тестування для контролю власних знань. 5. Пройдіть тренувальне тестування для ознайомлення з інструментами тестування. 6. Натисніть кнопку Завершити роботу для виходу із системи. ОБГОВОРЮЄМО 1. Які технології використовувались в аграрному, індустріальному суспіль- ствах? А які - в інформаційному? Порівняйте. Яка людина вважалася в кожному з типів суспільства успішною? Порівняйте ресурси кожного зі згаданих типів суспільств. 2. Чи справді наше суспільство є інформаційним? Відповідь обґрунтуйте. 3. Якою є інформаційно культурна людина? Назвіть декілька ознак. 4. Які технології належать до інформаційних? Наведіть приклади. Які з цих технологій ви використовуєте у процесі навчання та повсякденному житті? 5. Наведіть приклади інформаційних процесів, які оточують людину. 6. Якими бувають інформаційні системи? Які інформаційні системи вико- ристовують ваші батьки? Назвіть приклади. 7. Що відносять до інтелектуальної власності? Як охороняється інтелекту- альна власність в Україні? 8. Як інформаційні технології змінили процес навчання у школі порівняно з навчанням ваших рідних - покоління батьків і бабусь-дідусів? працюємо в парах 1. Виділіть десять позитивних ознак появи комп'ютерів та інформаційно- комунікаційних технологій у житті людини. Обговоріть список із сусідом по парті. Упорядкуйте їх та виділіть спільні ознаки. 2. Виділіть п'ять негативних ознак появи комп'ютерів та інформаційно- комунікаційних технологій у житті людини. Обговоріть список із сусідом по парті. Упорядкуйте їх і виділіть спільні ознаки. 3. З якими процесами ви стикаєтесь щодня? Обговоріть у парах. 4. З якими словами ще часто вживається слово процес? Назвіть чотири словосполучення. Обговоріть у парах.

16. 16. 17 5. Назвіть сфери застосування інформаційних технологій. Реалізація яких інформаційних процесів на сьогодні неможлива без застосування ІКТ? Наведіть приклади. Обговоріть у парах. 6. Як обирати сайти для дистанційного навчання, отримання матеріалів на підтримку навчання, отримання консультацій тощо? Сформулюйте кри- терії оцінювання сайтів, запропонуйте одне одному приклади сайтів, що відповідають цим критеріям. працюємо САМОСТІЙНО 1. Проаналізуйте визначення: а) інформаційного процесу, інформаційної технології, інформаційної системи; б) інформаційної культури, інформаційної грамотності, ІКТ-компетентності - та побудуйте відповідні схеми для порівняння. 2. Опишіть інформаційні процеси, які відбуваються під час вашої навчальної діяльності. Наведіть приклади технологій і засобів реалізації цих процесів. 3. Які матеріали розміщуються на навчальних сайтах? Чи всі матеріали мож- на вільно використовувати? Чи завжди потрібно сплачувати за викорис- тання навчальних матеріалів? Для подання відповіді створіть презента- цію, на підтвердження своїх висновків наведіть екранні копії відповідних сайтів. ДОСЛІДЖУЄМО 4. Дослідіть, чи змінюється роль людини при переході від одного типу сус- пільства до іншого. Для цього виділіть основні ознаки аграрного суспіль- ства, індустріального та інформаційного. Чи є спільні ознаки? Про що це свідчить? Якою є роль людини в цих суспільствах? Для виконання завдан ня побудуйте діаграму Венна (спільна частина використовується для запису спільних ознак, інші - для відмінних).  Як здійснювати пошук в Інтернеті;  як працювати з електронною поштою;  як створювати документи в текстовому процесорі та програмі для створення презентацій. У власній структурі папок створіть папку Практична робота 1. Під час виконання практичних завдань пам'ятайте про правила безпеки життєдіяльності при роботі з комп'ютером! Завдання 1. Prometheus (6 балів) Розгляньте список курсів, доступних зараз на сайті безкоштовних онлай- нових курсів Prometheus http://prometheus.org.ua. Оберіть курс, який вас за- цікавив. Перевірте, чи можна зареєструватися слухачем цього курсу й на яких умовах. Розгляньте опис курсу та заповніть форму оцінювання курсу, яка збе- Пригадайте Створіть Пам'ятайте 2. Практична робота 1 Освітні інформаційні ресурси та системи

17. 17. 18 режена у файлі Платформа для дистанційного навчання папки Інформаційне суспільство. Створіть мотиваційного електронного листа й надішліть його вчителю на електронну скриньку та двом учням, яким би ви порекомендували цей курс. Прикріпіть до листа файл із заповненою формою. Після завершення роботи над практичними завданнями перегляньте у своїй електронній скринь- ці листи від однокласників. Прийміть рішення щодо можливості дистанційного навчання на одному з курсів. Завдання 2. Портал знань (6 балів) Відкрийте сайт Портал знань за адресою http://www.znannya.org. Зна- йдіть відомості про мету створення цього сайта, його авторів та визначте, для кого призначено матеріали, розміщені на ньому. Перейдіть за посиланням Тестування/Онлайн-тестування/Тести. Оберіть тему для тестування - Ме- режа Інтернет та її сервіси. Перевірте себе. У разі неправильних відповідей перейдіть за поданими посиланнями та перегляньте теоретичний матеріал. Пройдіть тест ще раз. Перегляньте розділ Популярні курси та оберіть курси, які б ви хотіли опанувати дистанційно. Знайдіть курс Adobe Flash - розробка інтерактивних мультимедійних програм. Перегляньте запропоновані матері- али. Знайдіть п'ять підтверджень того, що портал можна вважати системою дистанційного навчання. Обміркуйте, як краще подати свою відповідь, збе- режіть її в папці Практична робота 1 з іменем Портал_Прізвище та надішліть разом з електронним листом на електронну скриньку вчителя. Завдання 3. Тренажери (6 балів) Порівняйте роботу з віртуальним тренажером із правопису української мови (http://webpen.com.ua/#exercises) та розділ Вправи на сайті вивчення математики онлайн (http://ua.onlinemschool.com/math/practice/). Знайдіть п'ять спільних ознак і три відмінності цих ресурсів. Обміркуйте, як краще по- дати свою відповідь, збережіть її в папці Практична робота 1 з іменем Тре- нажери_Прізвище та надішліть разом з електронним листом на електронну скриньку вчителя. Завдання 4. Інтерактивні підручники (6 балів) Розгляньте матеріали, подані в інтерактивному підручнику з мови програму- вання Python (http://pythontutor.ru/lessons/inout_and_arithmetic_operations/). Розгляньте вікно редактора коду та запустіть на виконання першу програ- му заняття 1. Дослідіть, чи можна внести зміни в код програми та запустити її на виконання. Розгляньте матеріали, подані в інтерактивному підручнику Математика: Арифметика. Рівняння та нерівності (https://www.ed-era.com/books/maths/). Натисніть кнопку Читати та розгляньте розділ Розкладання многочлена на множники. Пригадайте за поданим текстом навчальний матеріал і виконайте запро- поновані завдання. Зробіть висновок про те, яким чином пропоновані сервіси забезпечують інтерактивний зв'язок з користувачем. Складіть текстовий документ, де подайте свій висновок, який підкріпіть екранними копіями відповідних режимів, збережіть його в папці Практична робота 1 з іменем Підручник_Прізвище. Надішліть файл разом з електронним листом на електронну скриньку вчителя.

18. 18. 19 Розділ 2 Мережеві технології

19. 19. 20 Вивчаємо 3.1. Які є комп'ютерні мережі? Ви вже знаєте, що мережа - це сукупність об'єктів, що мають певні спільні ознаки й певним чином пов'язані між собою. Цей зв'язок може бути безпосереднім чи опосередкованим. Об'єкти об'єднуються в мережі для економії ресурсів. Комп'ютери також можуть утворювати мережу. Комп'ютерна мережа - це сукупність комп'ютерів, що об'єднані каналами зв'язку та забезпечені комунікаційним обладнанням і програмним забезпеченням для спільного використання даних та обладнання. Комп'ютери в мережі можуть з'єднуватися між собою по-різному, залеж- но від типу комп'ютерів, відстані, на якій вони перебувають, та функцій, які на них покладаються. Тому розрізняють такі види мереж (табл. 3.1). Таблиця 3.1 Вид мережі Властивості Локальні (англ. Local Area Networks - LAN) Зосереджені на території радіусом не більш ніж 1-2 км; побудовані з використанням дорогих високоякісних ліній зв'язку, які дають змогу досягати високих швидкостей обміну даними порядку 100 Мбіт/с, дані передаються в цифровому форматі, тобто у формі, у якій вони зберігаються та опрацьовуються в комп'ютері Глобальні (англ. Wide Area Networks - WAN) Поєднують комп'ютери, розосереджені на відстані сотень і тисяч кілометрів. Більш низькі, ніж у локальних мережах, швидкості передачі даних (десятки кілобіт за секун- ду). Форма передавання даних по глобальних мережах не збігається з формою їх по- дання в пам'яті комп'ютера. Тому для підключення комп'ютера до глобальної мережі необхідно мати пристрій, наприклад модем, який здійснює перетворення даних на вході та виході комп'ютера. Для стійкої передачі дискретних даних застосовуються більш складні методи й устаткування, ніж у локальних мережах Регіональні (англ. Metropolitan Area Networks - MAN) Займають проміжне положення між локальними й глобальними мережами. При до- сить великих відстанях між вузлами (десятки кілометрів) вони мають якісні лінії зв'язку й досягають високих швидкостей обміну, іноді навіть вищих, ніж у класичних локаль- них мережах. Як і у випадку локальних мереж, при побудові мережі вже наявні лінії зв'язку не використовуються, а прокладаються заново 3. Комп'ютерні мережі Пригадайте: „„ що таке комп'ютерна мережа; „„ якими комп'ютерними мере- жами ви користуєтесь; „„ чим відрізняються сервер і клієнтський комп'ютер; „„ для чого потрібен обліковий запис користувача. Ви дізнаєтеся: „„ які є комп'ютерні мережі; „„ як створюють мережу; „„ у який спосіб дані передаються від одного комп'ютера до іншого; „„ які ресурси належать до глобальної мережі; „„ як формуються адреси ресурсів Інтернету; „„ як під'єднатися до Інтернету; „„ як вибрати провайдера.

20. 20. 21 Продовження таблиці 3.1 Вид мережі Властивості Персональні (англ. Personal Area Network - PAN) Об'єднує персональне електронне обладнання користувача (телефони, кишенькові персональні комп'ютери, ноутбуки, гарнітури тощо) переважно через бездротовий зв'язок Bluetooth чи Wi-Fi, передбачає обмежену кількість абонентів (до 8 учасників) та невеликий радіус дії (до 30 м) 3.2. Як створюють мережу? Комп'ютерні мережі складаються з вузлів, якими можуть бути комп'ютер, принтер або інший пристрій, зв'язаний з мережею. Комп'ютери поділяють на два типи: робочі станції, на яких працюють ко- ристувачі, і сервери, що обслуговують ці станції. Основними компонентами апаратної складової комп'ютерної мережі є робочі станції, сервери, мережеві плати, обладнання для забезпечення передавання даних різними каналами зв'язку (мал. 3.1). Мал. 3.1 Сервери використовуються для об'єднання та розподілу ресурсів комп'ютерної мережі між клієнтами (робочими станціями). Комп'ютери, які одночасно можуть виконувати функції сервера та ро- бочої станції під час роботи в мережі, утворюють однорангову комп'ютерну мережу, тобто таку, де всім вузлам мережі надано однаковий пріоритет, при цьому ресурси кожного вузла доступні іншим вузлам мережі. У комп'ютерних мережах сервер може бути виділений (якщо він вико- нує тільки функції сервера). Мережа типу "клієнт-сервер" - це мережа, у якій одні комп'ютери виконують функцію серверів, а інші - клієнтів. Для роботи комп'ютерної мережі також необхідна мережева плата (мережевий адаптер) (мал. 3.2), до якої під'єднують мережевий кабель (мал. 3.3). Мережева плата - це плата розширення, яка вставляється в роз'єм материнської плати комп'ютера. Усе частіше мережеві плати інтегрують- ся в материнську плату. Функції мережевої плати:  підготовка даних, що надходять від комп'ютера, до передачі за допо- могою мережевого кабелю;  передача даних до іншого комп'ютера;  управління потоком даних між комп'ютером і середовищем передачі;  прийом даних з кабелю й переведення у форму, зрозумілу для центрального процесора комп'ютера. Дані в мережах передаються каналами зв'язку. Канал зв'язку - це обладнання, за допомогою якого здійснюється з'єднання комп'ютерів у мережу. З'єднання може бути утворено з використанням кабелів для переда- вання сигналів або за допомогою безкабельних засобів. Від виду каналів зв'язку залежить швидкість обміну даними в мережі. Комп'ютери всередині локальної мережі з'єднуються за допомогою Сервер - від англ. to serve - обслугову- вати. Канали зв'язку мож- на порівнювати з тран- спортними системами вантажних чи пасажир- ських перевезень. Тран- спортування пасажирів може здійснюватися повітрям (літаками, аеростатами та іншими повітряними засоба- ми), залізницею або во- дою (човни, теплоходи тощо), суходолом (ав- томобілі, потяги, кінні екіпажі, верблюжі ка- равели тощо). Залежно від середовища тран- спортування добирають і відповідний засіб пере- сування. Мал. 3.2 Мал. 3.3

21. 21. 22 кабелів, які передають сигнали. Кабелі класифікуються залежно від можливих значень швидкості передавання даних і частоти виникнення збоїв і помилок. Найчастіше використовуються кабелі трьох основних категорій (мал. 3.4):  вита пара;  коаксіальний кабель;  оптоволоконний кабель. Для побудови локальних мереж зараз найбільш широко використову- ється вита пара. Усередині такий кабель складається з двох або чотирьох пар мідного дроту, перекручених між собою. Вита пара підключається до комп'ютера за допомогою роз'єму, який дуже нагадує телефонний роз'єм. Вита пара здатна забезпечувати роботу мережі на швидкостях 4, 10, 16, 100 Мбіт/с. Найпростіший коаксіальний кабель складається з мідної жили, ізо- ляції, що її оточує, екрана у вигляді металевого обплетення та зовнішньої оболонки. По центральному проводу кабелю передаються сигнали, у які попередньо були перетворені дані. Такий провід може бути як цільним, так і багатожильним. В основі оптоволоконного кабелю містяться оптичні волокна, дані по яких передаються у вигляді імпульсів світла. Електричні сигнали по оптоволоконному кабелю не передаються, тому сигнал не можна пе- рехопити, що практично виключає несанкціонований доступ до даних. Оптоволоконний кабель використовують для транспортування великих обсягів даних на максимально доступних швидкостях. Зараз широко використовується швидкість 100 Мбіт/с, набуває все більшого поши- рення швидкість 1 Гбіт/с та вище. Головним недоліком такого кабелю є його крихкість: його легко пошкодити, а монтувати й з'єднувати можна тільки за допомогою спеціального обладнання. 3.3. У який спосіб дані передаються від одного комп'ютера до іншого? До програмного забезпечення комп'ютерних мереж належать насам- перед мережеві операційні системи. Мережева ОС - це ОС із вбудованими мережевими засобами (протоко- лами, рівнями). Мережева ОС має бути багатокористувацькою - тобто з поділом ресурсів комп'ютера відповідно до облікового запису користувача. Кожний комп'ютер у мережі значною мірою автономний, тому під ме- режевою операційною системою в широкому сенсі розуміють сукупність операційних систем окремих комп'ютерів, що взаємодіють з метою обміну повідомленнями й поділу ресурсів за єдиними правилами - протоколами. Мережевий протокол у комп'ютерних мережах - заснований на стандар- тах набір правил, що визначає принципи взаємодії комп'ютерів у мережі. Протокол також задає загальні правила взаємодії різноманітних програм, мережевих вузлів чи систем і створює таким чином єдиний простір передачі. Вибір протоколів залежить від типу мережі. Процес передавання да- них від одного комп'ютера до іншого складається з декількох етапів (рів- нів). Цей процес включає такі операції: отримання даних від програми користувача, їх стиснення, шифрування, формування пакетів, на які роз- бивається повідомлення, встановлення сеансу зв'язку між комп'ютером, що передає дані, та тим, що їх приймає, транспортування даних канала- ми зв'язку, вибір найбільш ефективного маршруту передавання даних і на останньому етапі - формування вихідного документа з пакетів даних. На кожному з етапів використовуються окремі протоколи, їхня сукупність становить набір протоколів. Мал. 3.4 Протоколи встановлю- ються в дипломатії під час спілкування ди- пломатів та інших офі- ційних осіб для того, щоб уникнути непоро- зумінь. Є певні прави- ла етикету, хоча вони мають розбіжності в різних країнах світу, правила (протоколи) проведення олімпій- ських ігор, правила переїзду перехрестя на автомобільних шляхах тощо. Набором протоколів Інтернету є TCP/IP (від англ. Transmission Control Protocol / Internet Protocol).

# data[].attributes.attachment_link.description
Published on 1. © Н. В. Морзе, О. В. Барна, В. П. Вембер, 2017 © УОВЦ "Оріон", 2017 УДК 004(075.3) М79 Морзе Н. В. М79 Інформатика : підруч. для 9 кл. загальноосвіт. навч. закладів / Н. В. Морзе, О. В. Барна, В. П. Вембер. - К. : УОВЦ "Оріон", 2017.

# data[].attributes.headline
Опрацювати §25-28

# data[].attributes.subject
Опрацювати §25-28

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Published on

Informatika 8-klas-morze-2016

1. 1. © Н. В. Морзе, О. В. Барна, В. П. Вембер, 2016 © УОВЦ "Оріон", 2016ISBN 978-617-7355-45-7 УДК 004(075.3) ББК 32.973я721 М79 Морзе Н. В. М79 Інформатика : підруч. для 8 кл. загальноосвіт. навч. закладів / Н. В. Морзе, О. В. Барна, В. П. Вембер. - К. : УОВЦ "Оріон", 2016. - 240 с. : іл. ISBN 978-617-7355-45-7. УДК 004(075.3) ББК 32.973я721 Навчальне видання МОРЗЕ Наталія Вікторівна БАРНА Ольга Василівна Вембер Вікторія Павлівна Інформатика Підручник для 8 класу загальноосвітніх навчальних закладів Редактор В. М. Ліченко Коректор С. В. Войтенко Головний художник І. П. Медведовська Технічний редактор Е. А. Авраменко У підручнику використано світлини та ілюстрації Federico Caputo, Halina Przeszzlo, Grzegorz Kula, Jiri Hera, Alexander Podshivalov, Roman Kunitski, Maksym Zaletskyy, Eric Isselée. Формат 84x108 1 /16 . Ум. друк. арк. 25,2 + 0,42 форзац. Обл.вид. арк. 23,50 + 0,40 форзац. Наклад 148 700 пр. Зам. № ТОВ "Український освітянський видавничий центр "Оріон"" Свідоцтво про внесення суб'єкта видавничої справи до Державного реєстру видавців , виготовлювачів і розповсюджувачів видавничої продукції Серія ДК № 4918 від 17.06.2015 р. Адреса видавництва: 03061, м. Київ, вул. Миколи Шепелєва, 2 www.orioncentr.com.ua Віддруковано ТОВ "НВП Поліграфсервіс", вул. Юрія Коцюбинського, 4, к. 25, м. Київ, 04053 Свідоцтво суб'єкта видавничої справи серія ДК № 3751 від 01.04.2010. Рекомендовано Міністерством освіти і науки України (наказ МОН України від 10.05. 2016 р. № 491) видано за рахунок державних коштів. Продаж заборонено Експерти, які здійснювали експертизу даного підручника під час проведення конкурсного відбору проектів підручників для учнів 8 класу загальноосвітніх навчальних закладів і зробили висновок про доцільність надання підручнику грифа "Рекомендовано Міністерством освіти і науки України": Франчук П. А., учитель Ямпільської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів, старший учитель; Довганюк А. Ф., методист із навчальних дисциплін Новоселицького районного методичного комітету Чернівецької області, учитель-методист; Погромська Г. С., доцент кафедри прикладних математики, механіки та інформатики Миколаївського національного університету ім. В. О. Сухомлинського, кандидат педагогічних наук.

2. 2. 3 Цей підручник допоможе вам продовжити вивчення інформатики. Він складається із семи розділів, що містять теми, які ви розглядатимете на одному, двох або більше уроках. Ви зрозумієте, як кодують- ся дані для їх опрацювання за допомогою комп'ютера, навчитеся знаходити відмінності між різними складовими комп'ютера, пристроями та програмним забезпеченням. Продовжите вдосконалювати свої знання й уміння з опрацювання текстових даних у середовищі текстового процесора та числових даних за допомогою табличного процесора. Опануєте нові програми для роботи з об'єктами мульти- медіа. На сторінках підручника ви знайдете опис мов програмування Python і Free Pascal та приклади створення відповідних програм, а за допомогою середовищ програмування, що підтримують ці мови, навчитеся розробляти програмні проекти, які можуть стати у пригоді в навчанні, побуті й розвагах та, можливо, сприяти майбутньому вибору професії. У підручнику багато завдань і вправ, у тому числі - компетентнісних задач і проектів, розв'язуючи та виконуючи які, ви набуватимете нових знань й умінь. Готуючись до уроку, зверніть увагу на перелік питань, які ви вже вивчали в курсі інформатики в по- передніх класах, позначений заголовком ПРИГАДАЙТЕ: Намагайтеся відновити в пам'яті вивчене, скористайтеся записами в робочих зошитах чи відомос- тями з Інтернету та будьте готовими використати свої знання для вивчення нових тем, набуття нових умінь та розвитку компетентностей. Будуйте власну стратегію навчання, здійснюйте рефлексію та оцінювання, використовуючи карту знань теми Адже в карті знань зазначені найважливіші питання, які буде розглянуто в темі. У підручнику ви будете використовувати такі рубрики: Вивчаємо Матеріали рубрики Вивчаємо доцільно читати напередодні уроку, щоб разом з однокласниками й учителем обговорити незрозуміле та поділи- тись вивченим. ДІЄМО Виконуючи вправи з рубрики Діємо, ви навчитеся кодувати дані, створювати мультимедійні проек- ти, опрацьовувати текстові та числові дані, роз- робляти в середовищах програмування проекти для опрацювання даних різних типів. ДОСЛІДЖУЄМО Рубрика Досліджуємо містить завдання, у яких потрібно експериментувати, самостійно шукати відповіді, відкривати для себе нові можливості. ВИ ДІЗНАЄТЕСЯ: Дорогі восьмикласники! Найважливіші означення з цієї теми виділено та позначено так.

3. 3. 4 "фаворитні" завдання, що містять позначки , якраз для вас - тих, що в майбутньому планують бути успішними. ОБГОВОРЮЄМО Рубрика обговорюємо спрямовує вас до списку питань, які пропонується об- говорити колективно або в малих групах. Їх можна знайти в папці Обговорюємо або за посиланням, поданим відповід- ним QR-кодом. працюємо САМОСТІЙНО Сподіваємось, ви навчитеся планувати свою навчальну роботу, мислити логічно, шукати незвичні розв'язки завдань, ро- бити висновки та самостійно приймати рішення. Для цього виконуйте вправи з рубрики Працюємо самостійно. працюємо в парах Також важливо вміти доводити свої дум- ки під час співпраці в парах та групах або визнавати хибність своїх міркувань на користь більш логічних і доказових. Для цього призначена рубрика Працюємо в парах. Співпраця, уміння вчитись одне в одного, підтримка у практичній діяльності - запорука успіху в майбутньому. Не обминайте закладок . Адже вивчення інформатики сприяє всебіч- ному розвитку, формуванню вміння самостійно навчатись. Обов'язково розгляньте посилання, записані в закладці . Швидко ввести потрібну адресу можна за допомогою QR-коду. Тут ви отримаєте багато корисних відомостей та інструментів для навчання, які доступні в мережі Інтернет. Бажаємо вам успіху! ОБГОВОРЮЄМО працюємо САМОСТІЙНО працюємо в парах . Цікаві джерела

4. 4. 5Розділ 1 Кодування даних

5. 5. 6 Вивчаємо 1. Що таке кодування повідомлень? Ви знаєте, що інформація передається за допомогою повідомлень, які можна подати текстовим, графічним, звуковим способами, а також відео, жестами та декількома способами одночасно - комбінованим повідом- ленням. Для подання усних повідомлень ми використовуємо мову. А будь-яке письмове повідомлення складається з набору різних знаків (символів), які належать певному алфавіту. Наприклад, для подання числових да- них використовують алфавіт, що складається з 11 знаків: цифр 0-9 і де- сяткової коми для відокремлення цілої та дробової частини в десятковому дробі. Людина постійно отримує, шукає, зберігає, опрацьовує й передає по- відомлення. При цьому вона часто застосовує різні пристрої. Використан- ня пристроїв зумовлює необхідність подання повідомлень за допомогою спеціальних знаків. Код - це система правил для перетворення повідомлень, що міс- тять текст, звук, зображення, жести тощо. Код Морзе штрих-код QR-код · · · - - - · · · Кодування повідомлень - це процес перетворення за певними пра- вилами одного подання набору даних в інший. Під час кодування повідомлення відбувається зміна вигляду повідомлення без зміни його змісту. 1. Кодування даних Пригадайте:  як пов'язані між собою поняття інформація, повідомлення, дані;  способи подання повідомлень;  основні інформаційні процеси: пошук, передавання, опрацювання, зберігання повідомлень;  особливості опрацювання повідомлень. ВИ ДІЗНАЄТЕСЯ:  що таке кодування повідомлень;  які особливості має двійкове кодування;  як кодуються в комп'ютері текстові повідомлення;  для чого використовуються таблиці кодування символів;  як визначити довжину двійкового коду повідом лення.

6. 6. 7 У процесі обміну повідомленнями ми здійснюємо дві операції: коду- вання та декодування. Перша пов'язана з переходом від вихідної форми подання повідомлення у форму, яка є зручною для збереження, переда- вання або опрацювання. А друга - зі зворотним переходом до вихідного подання повідомлення. Процес отримання та передавання повідомлень можна зобразити у ви- гляді схеми (мал. 1.1). Кодування й декодування належать до процесу опрацювання повідом- лень, який можна здійснювати за допомогою комп'ютера. Останнім часом дедалі частіше для кодування даних почали викорис- товувати QR-коди. QR-код - квадратна картинка, в якій закодовано деякі відомості:  звичайний текст;  адреса веб-сторінки в Інтернеті;  номер телефону;  координати місця на карті;  персональна візитна картка особи тощо. Виглядає QR-код як квадратне зображення, на якому зазвичай розта- шовані три великі квадрати в кутах. Вони слугують своєрідними орієнти- рами для програм-зчитувачів. За їх допомогою визначається рівень нахи- лу та деформація пропорцій. Решта фігур - це, власне, і є зашифровані відомості. На відміну від класичного штрих-коду, QR-код може містити в собі доволі великі обсяги даних. Спеціальний вигляд QR-кодів забезпечує зчитування та розкодування даних за допомогою сучасних пристроїв, обладнаних камерами, напри- клад, мобільних телефонів. Достатньо навести камеру телефону на код, й одразу можна отримати доступ до його вмісту. З розповсюдженням потужних мобільних телефонів, обладнаних вбу- дованими камерами, QR-коди почали широко використовувати у світі. Для зчитування QR-кодів за допомогою мобільного телефону на ньому потрібно встановити спеціальну програму (мал. 1.2). QR-коди створюють за допомогою спеціальних програм, які можна завантажити на комп'ютер, або використовують спеціальні сайти в Ін- тернеті. Наприклад, за допомогою онлайнового сервісу для генерування QR-коду створено QR-код його адреси http://ua.qr-code-generator.com/ Для різних платформ Мал. 1.2 QR-коди (від англ. Quick Response - швид- ка реакція, швидка від- повідь) були розроблені в 1994 р. японською компанією Denso-Wave. В Японії QR-коди набу- ли широкого розповсю- дження ще на початку 2000-х років: їх розмі- щують на упаковці то- варів, друкують у бук- летах, використовують у рекламі, довідниках, іграх тощо. 7 Мал. 1.1

7. 7. 8 2. Які особливості має двійкове кодування? Повідомлення можуть кодуватися різними способами. Вибір спосо- бу кодування залежить від виду повідомлення, яке необхідно кодувати: текст, число, графічне зображення або звук чи відео. Для опрацювання за допомогою комп'ютера повідомлення подаються (кодуються) у вигляді послідовностей електричних або магнітних сигналів двох видів. Кожний сигнал одного виду умовно позначають цифрою 0, а другого виду - 1. Кодування повідомлень із використанням двох сигналів називаєть- ся двійковим. Набір даних, отриманий у результаті двійкового ко- дування, називається двійковим кодом. Цифра 0 або 1 у двійковому коді повідомлення має назву біт (англ. binary digit - двійкова цифра). Однією з двох цифр - 0 або 1 можна закодувати, наприклад:  правильність твердження: неправильно (0) або правильно (1);  стан вимикача: вимкнено (0) або ввімкнено (1) тощо. Із двох бітів можна скласти 4 (4 = 22 ) коди (00, 01, 10 і 11). Ними можна закодувати, наприклад, чотири чверті координатної площини: 00 - ліва верхня; 01 - права верхня; 10 - ліва нижня; 11 - права нижня. Із трьох бітів можна скласти вже 8 (8 = 23 ) кодів (000, 001, 010, 011, 100, 101, 110, 111). Ними можна закодувати, наприклад, сторони гори- зонту (мал. 1.3). Із чотирьох бітів можна скласти 24 = 16 кодів, з п'яти - 25 = 32 коди і т. д. З восьми бітів можна скласти 28 = 256 кодів, і цієї кіль- кості кодів достатньо, щоб закодувати всі літери англійського та україн- ського (або якогось іншого) алфавітів, арабські цифри, розділові знаки, знаки арифметичних дій, а також деякі інші символи. Послідовність із восьми бітів має назву байт. 1 байт = 8 біт Таблиця степенів числа 2 демонструє кількість різних повідомлень, які можна закодувати за допомогою відповідної кількості бітів: i 0 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 N = 2i 1 2 4 8 16 32 64 128 256 512 1024 3. Як кодуються в комп'ютері текстові повідомлення? Традиційно для кодування одного символу використовується двій- ковий код, довжина якого дорівнює 1 байту, тобто 1 символ = 1 байт = = 8 біт. Тоді можна обчислити, яку кількість різних символів можна за- кодувати: N = 28 = 256. Така кількість символів є цілком достатньою для За допомогою форму- ли Хартлі 2i = N мож- на визначити можливу кількість різних пові- домлень N, якщо і - кількість бітів у коді повідомлення. 110 010 000100 011 101 001 111 Мал. 1.3

8. 8. 9 подання текстових повідомлень, включаючи великі та малі літери укра- їнського й латинського алфавітів, цифри, знаки, графічні символи тощо. Кодування полягає в тому, що кожному символу ставиться у відповід- ність унікальний десятковий код від 0 до 255 або відповідний йому двій- ковий код від 00000000 до 11111111. Користувач натискає на клавіатурі клавішу із символом, і в комп'ютер надходить певна послідовність із восьми електричних імпульсів (двій- ковий код символу). Код символу зберігається в оперативній пам'яті комп'ютера, де займає один байт. У процесі виведення символу на екран комп'ютера проводиться зворотний процес - декодування, тобто пере- творення коду символу в його зображення. Довжина двійкового коду текстового повідомлення - це кількість бітів чи байтів у двійковому коді цього повідомлення. При такому кодуванні один рядок тексту цього підручника має середню довжину двійкового коду приблизно 50 байт, одна сторінка - приблизно 2000 байт, а весь підручник (240 с.) - приблизно 480 000 байт. Для позначення довжин двійкового коду повідомлень використовують і більші одиниці вимірювання, назви яких, згідно з Міжнародною систе- мою одиниць (СІ), утворюються за допомогою префіксів кіло-, мега-, гіга-, тера- і т. д. Історично склалося так, що ці префікси (кіло-, мега-, гіга-, тера-) в інформатиці трактувалися по-іншому, не так, як, наприклад, у математиці, і мають у своїй основі степені числа 2, а саме: 1 Кб (кілобайт) = 210 байт = 1024 байт; 1 Мб (мегабайт) = 210 Кб = 220 байт = 1 048 576 байт; 1 Гб (гігабайт) = 210 Мб = 220 Кб = 230 байт; 1 Тб (терабайт) = 210 Гб = 220 Мб = 230 Кб = 240 байт. Щоб подати біти в байтах, треба число бітів поділити на 8. Наприклад: 32 біти - це 4 байти. Щоб подати байти в кілобайтах, треба число байтів поділити на 1024. Наприклад: у 2048 байтах буде 2 Кб. І так далі за на- ступними одиницями вимірювання. Щоб подати байти в бітах, треба число байтів помножити на 8. Напри- клад: у 3 байтах буде 24 біти. Щоб подати кілобайти в байтах, треба число кілобайтів помножити на 1024. Наприклад: у 3 кілобайтах буде 3072 байти і відповідно 24 576 біт. ДІЄМО Вправа 1. Довжина двійкового коду тексту. завдання. Книжка містить 150 сторінок, на кожній сторінці - 40 рядків, у кож- ному рядку 60 символів (включаючи пропуски). Знайдіть довжину двійкового коду тексту книжки, якщо для кодування кожного символу використано 8 біт. розв'язання. Обчислимо кількість символів у книжці: 60 · 40 · 150 = 360 000 символів. Оскільки довжина двійкового коду 1 символу - 8 біт =1 байт, довжина двій- кового коду книжки дорівнює 360 000 байт. Подамо байти в більших одиницях: 360 000 байт : 1024 = 351,56 Кб. 351,56 Кб : 1024 = 0,34 Мб. S 01010011

9. 9. 10 4. Для чого використовуються таблиці кодування символів? Натиснення клавіші на клавіатурі приводить до того, що сигнал надсилається в комп'ютер у вигляді двійко- вого числа, яке зберігається в кодовій таблиці. Кодова таблиця встановлює відповідність між символами та їх двійковими кодами для подання текстових даних у комп'ютері. Для того щоб весь світ однаково кодував тек- стові дані, потрібні єдині таблиці кодування. У всьому світі за стандарт прийнято таблицю ASCII (American Standard Code for Information Interchange - Американський стандартний код для обміну повідом- леннями). Створена в 1963 р. система кодування ASCII передбачала кодування 128 символів, коди яких скла- далися із 7 біт (27 = 128). З часом кодування було розши- рене до 256 символів (28 = 256), при цьому коди перших 128 символів не змінилися. Таблиця кодування ASCII (табл. 1.1) складається з базової (значення кодів від 0 до 31) і розширеної (значен- ня кодів від 32 до 255) таблиць. Коди з 33 по 127 є інтер- національними й відповідають символам латинського алфавіту, цифрам, знакам арифметичних операцій та знакам пунктуації. Коди зі 128 по 255 є національними, тобто в національних кодуваннях одному й тому самому коду відповідають різні символи. У світі існують й інші системи кодування. У різних таблицях кодування одні й ті самі символи можуть мати різні коди. Останнім часом серед таблиць кодування, які містять українські літери, найпоширенішими є КОІ8-U і Windows-1251. Довжина коду кожного символу в них - 1 байт. Широкого поширення набув міжнародний стандарт Unicode - Unicode Consortium (UTF 32, UTF 16 і UTF 8), який відводить на кожний символ не один байт, а два, тобто 16 біт, тому за його допомогою можна закодувати не 256, а 216 = 65 536 різних символів. ДІЄМО Вправа 2. тексти в різних системах кодування. завдання. Обчисліть довжину двійкового коду в різних сис- темах кодування для текстів, поданих у клітинках електрон- ної таблиці Тексти. роз в'язання. 1. У власній структурі папок створіть папку Кодування. 2. Відкрийте файл Тексти, збережений у папці Кодування даних. 3. Введіть у клітинку В4 формулу обчислення кількості символів у тексті: =LEN(A4) (=ДЛСТР(A4) для середови- 65 536 різних символів. Таблиця 1.1 Код Символ Код Символ Код Символ Код Символ 32 про- біл 56 8 80 Р 104 h 33 ! 57 9 81 Q 105 i 34 " 58 : 82 R 106 j 35 # 59 ; 83 S 107 k 36 $ 60 < 84 Т 108 i 37 % 61 = 85 U 109 m 38 & 62 > 86 V 110 n 39 ' 63 ? 87 W 111 0 40 ( 64 @ 88 X 112 p 41 ) 65 А 89 У 113 q 42 * 66 B 90 Z 114 r 43 + 67 C 91 [ 115 s 44 , 68 D 92 116 t 45 - 69 Е 93 ] 117 u 46 . 70 F 94 ^ 118 v 47 / 71 G 95 _ 119 w 48 0 72 Н 96 ` 120 x 49 1 73 I 97 а 121 у 50 2 74 J 98 b 122 z 51 3 75 K 99 c 123 { 52 4 76 L 100 d 124 | 53 5 77 М 101 e 125 } 54 6 78 N 102 f 126 ~ 55 7 79 О 103 g 127 DEL

10. 10. 11 Цікаві джерела Cтаття про системи кодування у Вікіпедії: https://uk.wikipedia.org/wiki/ASCII ща з інтерфейсом російською мовою). Переконайтеся, що вбудована в табличний процесор функція правильно визна- чає кількість символів. 4. Виконайте обчислення в клітинках четвертого рядка так, щоб отримати результат, як на малюнку 1.4. 5. Виконайте обчислення в клітинках п'ятого та шостого рядків. 6. Збережіть файл із тим самим іменем у папці Кодування у власній структурі папок. 5. Як визначити довжину двійкового коду повідомлення? Щоб обчислити довжину двійкового коду повідомлення, треба кіль- кість символів у тексті помножити на кількість бітів, потрібних для ко- дування одного символу. Наприклад: двійкове число 01010111 займає в пам'яті 8 біт. Якщо його записати у вигляді тексту в кодуванні ASCII, до- вжина коду буде 8 байт, або 64 біти, оскільки кожний символ кодується за допомогою 8 біт. Довжина двійкового коду цього самого тексту в коду- ванні Unicode становитиме 16 байт, або 128 біт. Не слід забувати, що пропуски треба вважати за символи, оскіль- ки вони також набираються на клавіатурі, мають код і зберігаються в пам'яті. ДІЄМО Вправа 3. Перекодування. завдання. Автоматичний пристрій здійснив перекодування текстового пові- домлення довжиною 48 символів, спочатку записаного в 7-бітному коді ASCII, у 16-бітне кодування Unicode. Визначте, на скільки при цьому збільшилася довжина двійкового коду повідомлення. розв'язання. Зміна кодування із 7 біт на 16 біт збільшує довжину коду кожного символу на 16 - 7 = 9 біт. Оскільки повідомлення містить 48 сим- волів, то його обсяг збільшився на 48 · 9 = 432 біти. Подамо біти в байтах: 432 : 8 = 54 байти. Вправа 4. Модем. завдання. Визначте, скільки часу модем, що працює зі швидкістю 1200 біт/с, буде передавати дані десяти сторінок тексту із 40 рядків по 80 символів у рядку. розв'язання. Обчислимо загальну кількість символів на сторінці. Це 40 · 80 = 3200 символів. Оскільки в кодуванні ASCII один символ має довжину коду 1 байт, загальна довжина двійкового коду даних на сторінці - 3200 байт. Виразимо 3200 байт у бітах, оскільки швидкість модема вказана в бітах за секунду. Отримаємо 3200 байт = 25 600 біт. Перекодування. Мал. 1.4

11. 11. 12 Розділимо 25 600 біт на 1200 біт/с, отримаємо 21,33 с. Таким чином, 10 сторі- нок тексту буде передано модемом за 213,3 с, або 3 хв 33,3 с. ДОСЛІДЖУЄМО Вправа 5. Кодування веб-сторінок. завдання. Дослідіть, як зміняться текстові дані на головній сторінці веб- порталу Бібліотека української літератури (http://www.ukrlib.com.ua/), якщо змінити систему кодування, що використана при її створенні. 1. Відкрийте вікно браузера, наприклад GoogleChrome. У полі адреси введіть адресу веб-порталу Бібліотека української літератури (http://www.ukrlib. com.ua/). Перегляньте, чи правильно відображаються текстові написи на сторінці. 2. Натисніть кнопку налаштування та керування браузером. Оберіть у меню, що відкрилося, вказівку Інші інструменти/Кодування (мал. 1.5). 3. Послідовно обирайте систему кодування з меню, що відкрилося. Зробіть висновок, яка із систем кодування, окрім системи Windows-1251, правиль- но відображає вміст веб-сторінки. ОБГОВОРЮЄМО Обговоріть запитання, що містяться у файлі Тема 1, який зберігається в папці Обговорюємо. Також відкрити ці запитання можна за допомогою QR-коду. працюємо в парах 1. Створіть у табличному процесорі таблицю переведення одиниць довжи- ни двійкового коду повідомлення в такому вигляді: Мал. 1.5 Обговоріть запитання, що містяться у файлі Обговоріть запитання, що містяться у файлі Створіть у табличному процесорі таблицю переведення одиниць довжи-

12. 12. 13 Кількість символів двійкового коду, біт байт Кбайт Мбайт Гбайт тбайт Запропонуйте одне одному та перевірте на практиці інші таблиці пере- ведення, наприклад, кілобайтів у біти, байти, мегабайти, гігабайти, тера- байти. Обговоріть, як при цьому будуть змінюватись формули у клітинках електронної таблиці. 2. Запропонуйте одне одному текстове повідомлення, закодоване за допо- могою однієї із систем кодування. Один подає придумане повідомлення, використовуючи таблицю Unicode, другий - Windows-1251. Перевірте правильність кодування, для цього обміняйтесь кодами та декодуйте по- відомлення. Визначте довжину двійкового коду кожного з повідомлень. Зробіть висновок. працюємо САМОСТІЙНО 1. Визначте довжину двійкового коду слова із 24 символів у кодуванні Unicode. 2. Довжина двійкового коду текстового повідомлення становить 8192 біти. Виразіть це значення в кілобайтах. 3. Довжина двійкового коду текстового повідомлення становить 2 097 152 бай- ти. Виразіть це значення в мегабайтах. 4. Довжина двійкового коду текстового повідомлення, підготовленого за допомогою комп'ютера, становить 3,5 Кб. Скільки символів містить цей текст? Чи достатньо даних має задача, щоб можна було дати однозначну відповідь? 5. Автоматичний пристрій здійснив перекодування текстового повідомлен- ня українською мовою, спочатку записаного в 16-бітному коді Unicode, у 8-бітне кодування КОІ-8. При цьому довжина двійкового коду повідом- лення зменшилася на 480 біт. Скільки символів містить повідомлення? 6. Відомо, що на кожній сторінці документа 128 рядків, що містять по 48 сим- волів кожний. Скільки сторінок у документі, якщо довжина його двійкового коду становить 720 Кб, за умови, що кожний символ кодувався 2-байтовим кодуванням Unicode? Цікаві джерела Відеоурок "Кодування текстової інформації": http://www.youtube.com/ watch?v=3BDE0oxevUQ

13. 13. 14  Як визначати довжину двійкового коду текстового повідомлення. У власній структурі папок створіть папку Практична робота 1. Під час виконання практичних завдань пам'ятайте про правила безпеки життєдіяльності при роботі з комп'ютером! 1. Довжина двійкового коду тексту, набраного на комп'ютері з використанням кодування Unicode (кожний символ кодується 16 бітами), - 4 Кб. Визначте кількість символів у тексті. Для розв'язування задачі складіть електронну та- блицю, обчислення виконайте за допомогою формул. Результат збережіть у файлі з іменем Завдання 1 у папці Практична робота 1 власної структури па- пок (1 бал). 2. Автоматичний пристрій здійснив перекодування інформаційного повідом- лення українською мовою, спочатку записаного в 16-бітному коді Unicode, у 8-бітне кодування Windows-1251, при цьому довжина двійкового коду повідом- лення становила 60 байт. Визначте довжину двійкового коду повідомлення до перекодування. Для розв'язування задачі складіть електронну таблицю, об- числення виконайте за допомогою формул. Результат збережіть у файлі з іме- нем Завдання 2 в папці Практична робота 1 власної структури папок (2 бали). 3. Повідомлення займає 3 сторінки й має довжину двійкового коду 7950 байт. Визначте, скільки рядків на сторінці, якщо в кожному рядку 25 символів і ви- користане кодування Unicode. Для розв'язування задачі складіть електронну таблицю, обчислення виконайте за допомогою формул. Результат збережіть у файлі з іменем Завдання 3 в папці Практична робота 1 власної структури папок (2 бали). 4. Подайте текст "Любіть Україну, як сонце, любіть!" у вигляді коду, викорис- товуючи таблицю кодів міжнародного стандарту Unicode. Таблицю кодів зна- йдіть в Інтернеті. Результат подайте у вигляді текстового документа і збере- жіть у файлі Завдання 4 в папці Практична робота 1 власної структури папок (3 бали). 5. Повідомлення, набране на комп'ютері з використанням системи кодування Windows-1251, містить 1536 символів. Ви значте довжину двійкового коду по- відомлення в кілобайтах (2 бали). 6. Довжина двійкового коду повідомлення становить 0,3 Мб. Виразіть це зна- чення в кілобайтах (1 бал). 7. Знайдіть орієнтовну довжину двійкового коду завдань практичної роботи. Подайте отримане значення в різних одиницях вимірювання (3 бали). Пригадайте У власній структурі папок створіть папку Створіть Під час виконання практичних завдань пам'ятайте про правила безпеки життєдіяльності при роботі з комп'ютером! Під час виконання практичних завдань пам'ятайте про правила безпеки Пам'ятайте 2. Практична робота 1 РОЗВ'ЯЗУВАННЯ ЗАДАЧ НА ВИЗНАЧЕННЯ ДОВЖИНИ ДВІЙКОВОГО КОДУ ТЕКСТОВИХ ДАНИХ

14. 14. 15Розділ 2 Апаратно-програмне забезпечення комп'ютера

15. 15. 16 Вивчаємо 1. Як технічний прогрес вплинув на розвиток обчислювальної техніки? Комп'ютерна техніка використовується для обчислень й опрацювання інформаційних об'єктів різного типу. Першим приладдям для лічби були, ймовірно, зарубки, вузлики, лічильні палички. Розвиваючись, це при- ладдя ставало складнішим, і з часом з'явилися нові пристрої: абак (ра- хівниця), логарифмічна лінійка, механічний арифмометр, електронний комп'ютер. Засоби для обчислень постійно змінювались і пройшли кіль- ка етапів розвитку (мал. 3.1). Обчислювальна техніка поступово стала використовуватися не лише для обчислень, а й для вирішення інших завдань, наприклад, для авто- матизації різних процесів, використання електронних засобів зв'язку, контролю обладнання, виконання офісних завдань, комп'ютерних ігор, навчання тощо. Кожна галузь, у свою чергу, запровадила додаткові вимо- ги до комп'ютерного обладнання, яке постійно розвивається відповідно до цих вимог. Удосконалення комп'ютерів постійно відбувається в кількох на- прямах. По-перше, змінюють або ж використовують нові основні еле- менти, з яких виготовляють комп'ютер, - змінюється елементна база комп'ютерів. По-друге, змінюється програмне забезпечення. Крім того, удосконалюються пристрої введення та виведення даних й організація та взаємозв'язок його окремих складових. 3. Апаратне забезпечення комп'ютера взаємозв'язок його окремих складових. Мал. 3.1 Пригадайте:  складові сучасного комп'ютера;  які пристрої викорис- товують для введення, виведення, зберігання даних;  види сучасних персо- нальних комп'ютерів. ВИ ДІЗНАЄТЕСЯ:  як технічний прогрес вплинув на розвиток обчислювальної техніки;  яку архітектуру мають сучасні комп'ютери;  чи може комп'ютер працювати без процесора;  які пристрої комп'ютера розміщуються всередині системного блока;  що і як можна зберігати в пам'яті комп'ютера;  які особливості мають пристрої введення та виведення даних;  які пристрої входять до складу мультимедійного обладнання;  як обрати найкращий комп'ютер для роботи.

16. 16. 17 Початком ери комп'ютерів вважають 1945-1946 рр., коли американ- ські вчені Проспер Еккерт і Джон Моучлі сконструювали в Пенсильван- ському університеті (США) першу ЕОМ "ENIAC" (від англ. - Electronic Numerical Integrator and Calculator). ENIAC мала 1800 електронних ламп та 150 000 електромеханічних реле. Зрозуміло, що ця машина була дуже громіздкою, складною в управлінні (щоб змінити програму, необхідно було перепаювати схему), ненадійною в роботі, мала низку інших недо- ліків. ENIAC відносять до першого покоління електронних обчислюваль- них машин (ЕОМ). Під поколіннями ЕОМ розуміють усі типи й моделі електронних обчис- лювальних машин, розроблені різними конструкторськими колективами, але побудовані за одними й тими самими науковими і технічними прин- ципами. Кожне наступне покоління визначається новими електронними елементами, технологія виготовлення яких є принципово іншою, обчислю- вальними можливостями, швидкодією та іншими властивостями. Покоління ЕОМ (англ. - computer generation) - один із класів у класифікації обчислювальних систем за ступенем розвитку апарат- них і програмних засобів. Зазвичай вирізняють чотири покоління електронної обчислювальної техніки (табл. 3.1). Швидкого розповсюдження комп'ютери набули, починаючи з третьо- го покоління. Таблиця 3.1 Покоління еоМ роки електронні елементи швидкодія І 1950-1960 Електровакуумні лампи (ENIAC, МЕСМ) 10-20 тис. оп./с ІІ 1960-1965 Транзистори 100-500 тис. оп./с ІІІ 1965-1970 Інтегральні схеми 1 млн оп./с IV з 1970 Мікропроцесори сотні млн оп./с У нашій країні розробки ЕОМ почалися також у 1940-х роках. У 1951 p. в Києві під керівництвом професора Сергія Олексійовича Ле- бедєва (1902-1974) було введено в експлуатацію ЕОМ, яка дістала назву "МЭСМ" (рос. - Малая электронно-счётная машина). Значний внесок у розвиток вітчизняної комп'ютерної техніки зробив Віктор Михайлович Глушков (1923-1982) - засновник наукової школи кібернетики, автор фундаментальних праць із кібернетики, штучного інтелекту, теорії цифрових автоматів, з питань застосування кібернетич- них методів в економіці. Починаючи з 1950-х років обчислювальна техніка почала бурхливо розвиватися і за кордоном, і в Україні. С. О. Лебедєв Електровакуумна лампа Інтегральні схеми Мікропроцесор Транзистор В. М. Глушков

17. 17. 18 ДІЄМО Вправа 1. Історія розвитку обчислювальної техніки. завдання. Доповніть таблицю у файлі Покоління комп'ютерів, що збереже- ний у папці Забезпечення комп'ютера, зображеннями комп'ютерів кожного з поколінь та їх елементної бази, відомостями про видатних людей, причетних до розвитку кожного з поколінь ЕОМ. 1. Створіть папку Комп'ютери та програми у власній структурі папок. 2. Відкрийте файл Музеї комп'ютерної техніки, збережений у папці Забез- печення комп'ютера, та оберіть одне з наведених посилань. Знайдіть зо- браження комп'ютерів кожного з поколінь, їх елементної бази та відомос- ті про видатних людей, причетних до розвитку кожного з поколінь. 3. Відкрийте файл Покоління комп'ютерів, збережений у папці Забезпечення комп'ютера. Додайте до клітинок таблиці знайдені відомості. 4. Збережіть файл з іменем Покоління комп'ютерів_Прізвище в папці Комп'ютери та програми у власній структурі папок. 2. Яку архітектуру мають сучасні комп'ютери? Сучасний стаціонарний комп'ютер може мати такі складові: систем- ний блок, монітор, клавіатуру та мишу, акустичну систему, принтер, ска- нер тощо. Сьогодні використовують й інші види комп'ютерів: ноутбуки та нетбуки, планшетні та кишенькові. У таких комп'ютерах системний блок, монітор і часто інші пристрої об'єднані в один. Попри те що сфери застосування сучасних комп'ютерів практично не обмежені, в основу їх роботи покладено єдині принципи. Вони визначають загальну структуру, без урахування особливостей тих чи інших моделей, і відображають осно- вні зв'язки між пристроями комп'ютера, потоки даних, які циркулюють між ними, та принципи їх опрацювання. Уніфікація архітектури ПК за- безпечує їх сумісність із точки зору користувача. Архітектура ПК - принципи роботи та взаємодії основних пристроїв комп'ютера: процесора, внутрішньої й зовнішньої пам'яті та пристроїв введення й виведення даних. В основу більшості моделей сучасних комп'ютерів покладено архітек- туру американського математика Джона фон Неймана - опис логічної організації ЕОМ (мал. 3.2). Джон фон Нейман дані команди управління Мал. 3.2

18. 18. 19 Основні складові фон-нейманівської машини такі: пристрій упра- вління, арифметико-логічний пристрій, пам'ять, пристрої введення та виведення даних. Принципи роботи комп'ютера за фон Нейманом 1. За допомогою пристроїв введення дані та програми їх опрацювання потрапляють у пам'ять комп'ютера. 2. З пам'яті комп'ютера дані надсилаються до процесора. 3. Арифметико-логічний пристрій здійснює опрацювання даних. 4. Пристрій управління забезпечує виконання процесів опрацювання даних, їх збереження та передавання. 5. Пристрої виведення даних здійснюють подання результатів опрацю- вання даних у вигляді, зручному для користувача. 3. Чи може комп'ютер працювати без процесора? Процесор називають електронним "мозком" комп'ютера. Він призна- чений для автоматичного опрацювання й перетворення даних за наперед введеними програмами та управління роботою всіх пристроїв комп'ютера. Від його обчислювальної потужності здебільшого й залежить продуктив- ність комп'ютера. Процесор - це мікросхема (мал. 3.3), яка створюється на напівпро- відниковому кристалі (або кількох кристалах) шляхом застосування складної мікроелектронної технології. Різноманітні операції в проце- сорі виконуються за спеціальними вказівками. Вказівки для процесора записують у комп'ютерній програмі. Під час роботи процесор досить сильно нагрівається, тому на нього вста- новлюють систему охолодження - вентилятор, який називають кулером. Процесор складається з:  арифметико-логічного пристрою для виконання арифметичних і ло- гічних операцій із даними;  пристрою управління для забезпечення функціонування всіх складо- вих комп'ютера;  регістрів власної пам'яті. Під час роботи процесор опрацьовує дані. Частина даних інтерпре- тується як власне дані, частина даних - як адресні дані, а частина - як вказівки. Сукупність різноманітних вказівок, які може виконати процесор над даними, утворює так звану систему вказівок процесора. Основними характеристиками процесорів є:  тип - відповідно до фірми-виробника розрізняють процесори Intel (Pentium, Celeron, Core 2 Duo тощо), AMD (AMD64, Duron, Athlon тощо) та інші;  тактова частота - визначає кількість виконуваних елементарних операцій за одну секунду, тобто швидкодію процесора; тактова частота сучасних процесорів вимірюється в гігагерцах (ГГц); уже розроблено процесори з частотою понад 3 ГГц;  розрядність - максимальна довжина двійкового коду, який може опрацьовуватись або передаватися процесором; що вищою є розряд- ність, то потужніший процесор;  кеш-пам'ять - це внутрішня пам'ять процесора, яка дає змогу збері- гати проміжні дані. Принципи, згідно з якими функціонує більшість сучасних комп'ютерів, опубліко- вано в 1946 р. амери- канським математиком Джоном фон Нейманом (1903-1957). Ним та- кож було описано ма- шину, яка може бути універсальним засобом опрацювання даних. Процесор ще іноді на- зивають CPU - від англ. Central Processing Unit - модуль цен- трального процесора. Кулер - від англ. cooler - охолоджувач. ПроцесорКулер Мал. 3.3

19. 19. 20 Режим роботи процесора задається спеціальною мікросхемою, яка називається генератором тактової частоти. Цей пристрій визначає ритм і швидкість роботи - на виконання процесором кожної операції відво- диться певна кількість тактів. Обсяг кеш-пам'яті сучасних процесорів коливається від 256 до 1024 Кб. Розрядність пов'язана з розмірами спеціальних комірок пам'яті, що містяться в самому процесорі й називаються регістрами. Процесор із регістром 1 байт (8 біт) називають 8-розрядним, 2 байти - 16-роз- рядним, 4 байти - 32-розрядним. Найпотужніші комп'ютери сьогодні мають 8-байтові регістри (64 розряди). 4. Які пристрої комп'ютера розміщуються всередині системного блока? Деякі пристрої розміщені всередині системного блока комп'ютера (мал. 3.4), а інші приєднують до нього, тому вони належать до зовнішніх. Усередині комп'ютера розміщується системна плата, яку ще нази- вають материнською. На ній встановлені процесор, внутрішня пам'ять комп'ютера та інші пристрої. Процесор з'єднано з іншими пристроями пам'яті та пристроями для передавання даних і службових сигналів за допомогою на- бору електронних ліній, які назива- ють магістраллю (шиною). Користувач може створювати різні конфігурації комп'ютера, приєднуючи до магістралі окремі модулі різних пристроїв введен- ня та виведення, пам'яті тощо (мал. 3.5). Для магістралі характерна така орга- нізація: через одну групу проводів (шину даних) передаються дані, що опрацьову- ються, через іншу (шину адрес) - адреси пам'яті або зовнішніх пристроїв, до яких "звертається" процесор. Через третю час- тину магістралі (шину управління) пере- даються управляючі сигнали (наприклад, Мал. 3.5 Системний блок Контролери пристроїв Блок живлення Плати розширення Корпус Жорсткий диск Привід компакт- дисків Дисковод гнучких дисків Материнська плата Мал. 3.4

20. 20. 21 перевірка готовності пристрою до роботи, сигнал до початку роботи пристрою тощо). Користувач може змінювати набір пристроїв комп'ютера. Апарат- не під'єднання зовнішніх пристроїв до магістралі здійснюється через контрoлери й адаптери - електронні мікросхеми, за допомогою яких узгоджують роботу зовнішніх пристроїв. Вони призначені для перетво- рення даних, що надходять із процесора, на відповідні сигнали, за до- помогою яких здійснюється управління роботою пристрою. Їх роз'єми виведені на задній панелі системного блока, й за допомогою відповідних кабелів до них приєднують зовнішні пристрої. ДІЄМО Вправа 2. Системний блок. завдання. В емуляторі системного блока розмістіть пристрої у правильному місці та правильному порядку. 1. Відкрийте програму Системний блок, збережену в папці Забезпечення комп'ютера. 2. Послідовно розміщуйте блок живлення, материнську плату та інші при- строї в місця їх правильного розташування. 3. Перевірте, чи отримано правильний результат. 5. Що і як можна зберігати в пам'яті комп'ютера? Пам'ять комп'ютера призначена для зберігання даних і програм. Її поділяють на внутрішню та зовнішню (мал. 3.6). Пристрої внутрішньої пам'яті виготовляють у вигляді мікросхем (мо- дулів), які вставляються в спеціальні роз'єми на материнській платі. Внутрішня пам'ять комп'ютера поділя- ється на оперативний запам'ятовуючий при- стрій (ОЗП), постійний запам'ятовуючий пристрій (ПЗП), напівпостійний програмо- ваний запам'ятовуючий пристрій (НПЗП), відеопам'ять і кеш-пам'ять. Розглянемо пристрої внутрішньої пам'яті. Оперативний запам'ятовуючий при- стрій - ОЗП (RAM - від англ. Random Access Memory - пам'ять із довільним доступом) - швидка та енергозалежна пам'ять (мал. 3.7). Оперативна пам'ять призначена для тимча- сового зберігання вхідних даних, проміжних і кінцевих результатів обчислень, програм опрацювання даних. Це своєрідний робочий простір для комп'ютера. ОЗП може викорис- товуватися як для читання даних, так і для записування. Дані в ОЗП зберігаються доти, доки на їх місце не будуть записані нові дані. При вимкненні електроживлення дані в ОЗП втрачаються. Оперативна пам'ять сучасних комп'ютерів має обсяги 128, 256, 512, 1024 Мб і навіть сягає 4 Гб. Мал. 3.6 Мал. 3.7

21. 21. 22 Постійний запам'ятовуючий пристрій - ПЗП (ROM - від англ. Read Only Memory - пам'ять тільки для читання) - швидка та енергонезалежна пам'ять (мал. 3.8). Дані заносяться до неї один раз назавжди (як правило, у заводських умовах) і зберігаються постійно (при ввімкненому й вимкненому живленні). Постійна пам'ять - мікросхема, в якій містяться програми для управління роботою комп'ютера та програми тестування основних складо- вих комп'ютера, а також набір програм для управління всіма його пристроя- ми (BIOS - від англ. Basic Input/Output System - базова система введення- виведення). Постійна пам'ять також розміщена на материнській платі. Дані, що зберігаються в напівпостійному програмованому запам'ятовуючому пристрої - НПЗП (пам'ять, виконана за технологією CMOS - від англ. Complementary Metal-Oxide Semicondactor - техноло- гія виготовлення мікросхем), можуть бути замінені у спеціальному ре- жимі роботи комп'ютера - режимі програмування, коли користувач має спеціальні знання й може написати спеціальні програми для управління комп'ютером. До таких даних належать дані щодо зберігання і зміни кон- фігурації комп'ютера, календаря та годинника. НПЗП також називають пам'яттю автономного живлення, або пам'яттю "на батарейках", оскіль- ки дані зберігаються за допомогою акумуляторної батарейки, за своїми функціями подібної до батарейок кварцових годинників. Відеопам'ять - швидка оперативна пам'ять для зберігання коду зображення, що відображається на екрані монітора. Відеопам'ять (VRAM - від англ. Video Random Access Memory) розміщена на відеокарті (мал. 3.9). Найпродуктивніші відеокарти застосовують для комп'ютерних ігор або для роботи з просторовими зображеннями. Що більшою є ємність відеопам'яті комп'ютера, то більші можливості відображення на моніторі графіків з високою роздільною здатністю й великою кількістю кольорів. Ємність відеопам'яті сучасних комп'ютерів становить 64, 128, 256 Мб і більше. Кеш-пам'ять - це спеціальний вид пам'яті або частини ОЗП, де збе- рігаються копії часто використовуваних даних. Кеш-пам'ять забезпечує швидкий доступ до них. Кеш-пам'ять сучасних комп'ютерів має кілька рівнів: кеш-пам'ять першого рівня ємністю 32 КБ вбудовується в процесор, а кеш-пам'ять дру- гого рівня ємністю до 2 Мб зазвичай розміщується на материнській платі. Для тривалого зберігання даних призначено зовнішню пам'ять, або носії даних:  жорсткий магнітний диск (ЖМД, HDD - від англ. Hard Disk Drive), або вінчестер (мал. 3.10). Як правило, вбудований разом із дисководом у корпус системного блока (він може бути розміщений і зовні);  лазерні диски (CD-ROM, CD-R, CD-RW чи DVD) (мал. 3.11):  диски CD-ROM (від англ. Compact Disk Read Only Memory - ком- пакт-диски тільки для читання) - високонадійні носії для збері- гання даних, довговічні (термін придатності, що прогнозується при якісному виконанні, до 50 років). Діаметр диска може бути як 5,25, так і 3,5 дюйма. Принцип запису і зчитування - оптичний;  диски CD-R (від англ. Compact Disc Recordable - компакт-диск із одноразовим записуванням) - це різновид оптичного диска, на якому можна записати файли за допомогою записуючого пристрою. Записані дані можна прочитати з диска за допомогою приводу CD-ROM або відтворити у програвачі компакт-дисків (якщо це Мал. 3.9 Мал. 3.8 Мал. 3.10 Мал. 3.11

22. 22. 23 музика). На цей вид оптичних дисків можна записувати додатко- ві дані, аж доки закінчиться вільне місце. Зазвичай на диску CD-R можна помістити 650 Мб даних, або 74 хв музики. На CD-R дисках новішого покоління можна додатково збільшити цей ліміт до 737 Мб, або 80 хв музики. Сучасні CD-R можуть мати ємність до 800 Мб;  диски CD-RW (від англ. Compact Disc ReWritable - компакт-диски з можливістю перезаписування) - це інший вид оптичних дисків, на якому можна не тільки записувати дані, а й вилучати й переза- писувати їх. Вони мають таку саму ємність, як CD-R;  диски DVD (від англ. Digital Video Disc - цифровий відеодиск або Digital Versatile Disc - цифровий багатофункціональний диск) - це різновид носія даних, який зовні нагадує диск CD-ROM. Однак на DVD-диску можна записати значно більше даних. Стандартна ємність цих носіїв становить 4,7 Гб, хоча трапляються диски удвічі більшої ємності. На DVD-диску можна записати з досконалою якіс- тю повнометражний фільм у кількох мовних версіях;  флеш-пам'ять, або USB-накопичувачі (від англ. Universal Serial Bus - універсальна послідовна шина) (мал. 3.12), під'єднуються безпосеред- ньо до порту USB на комп'ютері. Вони являють собою мікросхеми й можуть зберігати до кількох гігабайтів даних;  карти пам'яті, що використовуються для збереження даних у цифро- вих фотоапаратах, смартфонах та інших пристроях (мал. 3.13). Для перенесення на комп'ютер об'єктів, збережених на картах пам'яті, використовують кардрідер. 6. Які особливості мають пристрої введення та виведення даних? Пристрої введення та виведення (мал. 3.14) призначені для введення даних до комп'ютера та виведення результатів їх опрацювання у вигляді, зручному для користувача. Мал. 3.14 З основними пристроями введення даних - клавіатурою і мишею - ви вже ознайомилися раніше. Основним пристроєм виведення даних є монітор (дисплей). Монітори мають такі характеристики: Мал. 3.12 Мал. 3.13

23. 23. 24  якість відображення кольорових зображень, тобто кількість кольорів для відображення;  роздільна здатність, що визначається кількістю точок (пікселів) на екрані, які використовуються для створення зображення. Роздільна здатність подається як добуток кількості пікселів по горизонталі на кількість пікселів по вертикалі; наприклад, 800×600 або 1024×768. Що вищою є роздільна здатність, то детальніше можна відобразити зображення;  довжина діагоналі в дюймах;  розмір зерна (відстань на екрані між двома точками однакового кольору);  максимальна частота відновлення зображення, на яку здатен монітор (її вимірюють у герцах), наприклад, 120 Гц. Що вищою є частота від- новлення, то більша плавність відтворення зображення. За принципом виготовлення розрізняють монітори на основі елек- тронно-променевої трубки (мал. 3.15) та рідкокристалічні монітори (мал. 3.16, а, б). Найдавнішимтипомємоніторинаосновіелектронно-променевоїтрубки- CRT (від англ. Cathode Ray Tube - катодно-променева трубка). CRT-монітор має дуже малі розміри зерна й незначне запізнення під час зміни зображення, вінякісновідображаєкольори.Протетакімоніторизаймаютьбагатомісцяйу наш час активно витісняються рідкокристалічними моніторами. У рідкокристалічних моніторів - LCD (від англ. Liquid Crystal Display - рідкокристалічний дисплей) - повністю відсутнє шкідливе електромагнітне випромінювання, використовується менше електро- енергії, не створюється ефект мерехтіння, не спотворюється зображення. Вони мають плоский екран (мал. 3.16, а), або новітні моделі - вигну- тий екран (мал. 3.16, б), і займають менше місця на столі. У рідкокрис- талічних моніторах застосовується технологія TFT (від англ. Thin Film Transistor - тонкоплівковий транзистор). Для виведення зображень на монітор використовують відеопам'ять, що розташовується на відеокарті (мал. 3.9). Усе, що користувач бачить на екрані монітора, міститься у відеопам'яті, з якої надходять відеосигнали до монітора. Відеокарта, яку також називають відеоадаптером, установ- люється всередині комп'ютера й використовується для підключення мо- нітора та надсилання до нього графічних даних. Параметри відеокарти визначають максимальні роздільну здатність, кількість кольорів і частоту відновлення зображення. Що більшим є об- сяг відеопам'яті, то більшою кількістю пікселів на екрані може керува- ти відеоадаптер, тобто мати більш високу роздільну здатність екрана. Що більший обсяг відеопам'яті використовується для керування одним пікселем, то більшою є кількість відтворюваних кольорів, отже, багат- шою - кольорова палітра монітора. Сучасні комп'ютери мають монітори здебільшого з такими характе- ристиками:  кількість кольорів - 256 і більше;  роздільна здатність - 800×600 (1024×768, 1280×1024);  розмір екрана - 15, 17, 19 дюймів. Для виведення даних на папір, плівку чи інший носій використовують принтери (мал. 3.17). Основними характеристиками принтерів є якість друку (dpi - кількість точок на дюйм) та швидкість друку (кількість сторінок за хвилину - с./хв). Мал. 3.15 Мал. 3.16, а Мал. 3.16, б Зазвичай ноутбуки не оснащені відеоадап- терами. Вони мають інтегровану графіку або графічний проце- сор (GPU), вбудований у комп'ютер замість відеоадаптера. люється всередині комп'ютера й використовується для підключення мо- нітора та надсилання до нього графічних даних.

24. 24. 25 Для домашнього використання зазвичай використо- вують струменевий принтер, який дає змогу друкувати як чорно-білі, так і кольорові документи. У струменевих принтерах для формування зображення використовують- ся спеціальні сопла, через які на папір подаються чорни- ла. Тонкі, як волосини, сопла містяться на друкувальній головці принтера, де встановлено резервуари з рідкими чорнилами, які, як мікрочастинки, переносяться через сопла на матеріал носія. Кількість сопел залежить від мо- делі принтера та його виробника. Зазвичай їх буває від 16 до 64. Деякі останні моделі мають набагато більшу кіль- кість сопел: так, наприклад, головка принтера DeskJet 1600 має 300 сопел для чорних чорнил і 416 - для кольо- рових. Такі принтери здійснюють якісний малошумний друк. Але вони вимогливі до паперу, потребують дорогих витратних матеріалів, чорнило може розпливатись у воді. Матричні принтери історично були найпершими принтерами і свого часу - найпоширенішими. Зараз ці принтери займають частку менше 10 %. Невисока якість чорно-білого друку до 300 dpi, можливість друку кіль- кох копій одночасно під копіювальний папір та достатня дешевизна друку забезпечує їх використання в банках і для друку чеків. Працює матричний принтер шумно та з низькою швидкістю. Спосіб друку матричних принтерів схожий на спосіб друку звичайної друкарської машинки, але матричний принтер сам формує будь-яке зображення символів за допомогою голок, які б'ють по фарбувальній стрічці. Вофісах,деєпотреба у друці великоїкількостідокумен- тів з невеликим шумом, використовують лазерні принтери. Якість друку на таких принтерах сягає до 1200 dpi, а швид- кість - 25-50 с./хв. Витратні матеріали для них відносно недорогі, хоча є вимоги до якості паперу. Як і копіюваль- ні апарати, лазерні принтери використовують фотобара- бан, на який лазерним променем наноситься зображення. Електрично заряджений порошок - тонер - притягаєть- ся до того місця, де відпрацював лазерний промінь. Тонер переноситься на папір і закріплюється на ньому гарячим спіканням за допомогою розігрітого валика. До спеціальних принтерів належать фотопринтери, 3D-принтери та інші пристрої, які використовуються для друку професійних зображень чи об'єктів; у побуті, як правило, їх не використовують. 3D-принтер - пристрій, що працює методом пошарового створення фізичного об'єкта за цифровою 3D-моделлю (об'ємною). Існує декілька тех- нологій 3D-друку від формування об'єкта з порошку до поступового його нашарування зі спеціального полімеру. Такі принтери використовують як у малосерійній інженерії, так й у виробництві складних систем, навіть біологічних. Ці технології останнім часом дуже швидко розвиваються, поступово стають дешевшими та більш доступними для користувачів. Мал. 3.17

25. 25. 26 7. Які пристрої входять до складу мультимедійного обладнання? Використовувати мультимедійні програми та опрацьовувати мультиме- дійні дані можна лише за наявності в комп'ютері відповідного обладнання. Мінімальний набір мультимедійного обладнання складається зі зву- кової карти (плати, що приєднується до материнської плати), до якої через відповідну панель системного блока під'єднується акустична сис- тема (колонки), та накопичувача для оптичних дисків. Звук, який чує користувач комп'ютера, - результат роботи двох взаємопов'язаних ком- понентів: звукової карти (мал. 3.18) та акустичної системи. Їхній вибір залежить від потрібної якості звуку та від сфери використання ПК (ігри, домашній мультимедійний центр, домашній кінотеатр для перегляду DVD-відео тощо). Проте якість відтворення звуку залежить не лише від пристроїв, а й від програмного забезпечення. Важливими характеристиками акустичних систем є:  діапазон частот. Зазвичай, у межах від 20 Гц до 20 кГц. Це доволі широкий діапазон, і для його відтворення потрібно кілька динаміків;  кількість динаміків. Кожний динамік відтворює свій вузький діапа- зон частот;  потужність. Становить від 2 до 180 Вт. Замість колонок можна використовувати навушники (мал. 3.19). Роз'єм для навушників є в багатьох колонках або на задній панелі системного блока. Популярними на сьогодні є колонки та навушники з просторовим звуком. До ширшого комплекту мультимедіа-системи належать мікрофон, відеокамера, відеопрогравач, цифрова фотокамера тощо. За допомогою мікрофона можна записати звуковий фрагмент і зберег- ти його як файл. Зазвичай мікрофон використовують для спілкування в Інтернеті засобами ІР-телефонії. Мікрофон не є базовим мультимедійним пристроєм, тому, перш ніж його купити, варто впевнитись у сумісності мікрофона зі встановленою звуковою платою. Мікрофон під'єднується до відповідного роз'єму звукової плати або до лінійного входу. У більшості мікрофонів є вимикач для вимикання вихід- ного сигналу (замість від'єднання від звукової плати). Фізичне під'єднання зазначених пристроїв має супроводжуватися встановленням відповідних програм - драйверів (від англ. to drive - управляти, вести), які управляють роботою зовнішніх пристроїв комп'ютера. Як правило, відповідні драйвери розміщуються на CD-дис- ках і входять до комплекту під час продажу пристрою, оскільки кожний типзовнішньогопристроюмаєіндивідуальнийдрайвер.Створюючимуль- тимедійний центр, слід пам'ятати, що ефективна робота на комп'ютері з відео та графікою потребує особливих характеристик процесора, опера- тивної пам'яті, жорсткого диска. 8. Як обрати найкращий комп'ютер для роботи? Якщо користувач не збирається працювати з професійними графіч- ними програмами або опрацьовувати велику кількість даних, то йому не потрібна найдорожча модель і можна вибрати "повільніший" процесор. Треба також зважати на те, що деякі складові комп'ютера впливають на швидкість перетворення даних, тобто поліпшують продуктивність комп'ютера (наприклад, пам'ять RAM, відеокарта), а інші - покра- Мал. 3.18 Мал. 3.19

26. 26. 27 щують комфорт роботи користувача (ємність жорсткого диска, розмір і яскравість монітора, якість звукової карти). Основні характеристики персонального комп'ютера залежать від ха- рактеристик його складових. Але в будь-якому разі для здійснення зваженого вибору комп'ютера необхідно бути обізнаним щодо призначення, функціональності та особ- ливостей роботи основних його складових. ДІЄМО Вправа 3. Конфігурація комп'ютера. завдання. Визначте характеристики комп'ютера, за яким ви працюєте. 1. Клацніть правою кнопкою миші на значку Комп'ютер на Робочому столі й оберіть вказівку Властивості. 2. Перегляньте та проаналізуйте такі характеристики комп'ютера в області Перегляд загальних відомостей про комп'ютер: версія операційної систе- ми, характеристики процесора, обсяг оперативної пам'яті, тип системи. ОБГОВОРЮЄМО Обговоріть запитання, що містяться у файлі Тема 3, який зберігається в папці Обговорюємо. Також відкрити ці запитання можна за допомогою QR-коду. працюємо в парах 1. Наведіть три приклади різних видів комп'ютерів, з якими ви стикаєтесь у повсякденному житті. Визначте їхні спільні ознаки. Результати подайте у вигляді діаграми Венна. Порівняйте отриманий результат із діаграмою іншої пари. 2. Обговоріть у парах: для чого призначені окремі пристрої комп'ютера. Один учень називає пристрій, що належить до комп'ютера, а другий - його призначення; потім поміняйтеся ролями та стежте, щоб назви при- строїв не повторювались. 3. Упорядкуйте носії даних за ступенем надійності, вартості, швидкості до- ступу, новизни тощо. Результати обговоріть у парах. 4. Без яких пристроїв не можна слухати музику на комп'ютері? За яких умов можна прослухати на комп'ютері концерт класичної музики, що записа- ний на CD? 5. За яких умов на комп'ютері можна переглянути відеофільм? А грати в комп'ютерну гру? 6. Чи тільки в комп'ютерах є процесори? Назвіть інші технічні пристрої, які можуть містити процесор. Де використовуються ці пристрої? Які функції виконують процесори в наведених вами прикладах? Чи схожі їх функції на функції процесора ПК? Чи можуть існувати ці пристрої без процесорів? Чи зміниться при цьому їх призначення та ефективність? 7. Знайдіть у довідковій літературі дані про сучасні процесори та перспекти- ви їх розвитку. Якою є основна технологічна проблема створення сучас- них процесорів? Чи виготовляє Україна процесори для комп'ютерів? Які корпорації є відомими виробниками процесорів? Обговоріть, як краще подати отримані відомості, щоб поділитися ними зі своїми однокласника- ми. Складіть план виступу. ОБГОВОРЮЄМО Обговоріть запитання, що містяться у файлі

# data[].attributes.attachment_link.description
Published on Informatika 8-klas-morze-2016 1. © Н. В. Морзе, О. В. Барна, В. П. Вембер, 2016 © УОВЦ "Оріон", 2016ISBN 978-617-7355-45-7 УДК 004(075.3) ББК 32.973я721 М79 Морзе Н. В. М79 Інформатика : підруч. для 8 кл. загальноосвіт. навч. закладів / Н. В. Морзе, О. В. Барна, В. П. Вембер. - К.

# data[].attributes.headline
§20-22   опрацювати за  підручником

# data[].attributes.subject
§20-22   опрацювати за  підручником

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Published on

1. 1. © Морзе Н. В., Барна О. В., Вембер В. П., 2019 © УОВЦ "Оріон", 2019ISBN 978-617-7485-48-2 УДК 004*кл6(075.8) М79 Рекомендовано Міністерством освіти і науки України (наказ МОН України від 12.04.2019 № 472) в идано за рахунок державних коштів. Продаж заборонено Морзе Н. В. М79 Підручник з інформатики для 6 кл. закладів загальної середньої освіти  / Н. В. Морзе, О. В. Барна, В. П. Вембер. - К. : УОВЦ "Оріон", 2019. - 192 с. : іл. ISBN 978-617-7485-48-2. УДК 004*кл6(075.8)

2. 2. 3 Дорогий шестикласнику! Дорога шестикласнице! Ти продовжуєш крокувати захопливим світом, який відкривають для тебе комп'ютер та вчитель. Порадником і помічником у цій по- дорожі стане підручник, який ти тримаєш у руках. Підручник складається з трьох розділів. У першому розділі ти ознайомишся з різними видами комп'ютерної графіки, навчишся створювати растрові та векторні зображення. У другому розділі дізнаєшся про створення й налашту- вання презентацій, навчишся створювати якісні презентації, дода- вати до презентації гіперпосилання, ефекти переходів між слайда- ми та анімації об'єктів на слайдах. У третьому розділі ти продовжиш створювати та виконувати алгоритми в навчальному середовищі Скретч. На сторінках підручника ти зустрічатимеш песика Пізнайка та мишку Пустунку. Разом з ними будеш розв'язувати проблеми, ви- конувати завдання чи реалізовувати проекти; дізнаватися нове, використовуючи рубрику Вивчаємо ; виконувати вправи на комп'ютері, які подано в рубриці Діємо ; обговорювати з однокласниками питання, що запропоновані в рубриці Обговорюємо ; спільно знаходити відповіді на складні запитання та співпрацювати при виконанні завдань з рубрики Працюємо в парах ; планувати та приймати рішення, розв'язуючи завдання з рубрики Міркуємо ;

3. 3. 4 досліджувати, експериментувати та дізнаватися нове в завданнях рубрики Досліджуємо ; повторювати вивчене й оцінювати свої знання та вміння в рубриці Оціни свої знання та вміння . Сподіваємось, ти навчишся планувати свою навчальну діяль- ність, міркувати логічно, шукати різні розв'язки завдань, робити ви- сновки. Важливо навчитися доводити свої думки під час обговорен- ня чи роботи в парах та групах або визнавати помилковість своїх міркувань на користь більш логічних і доказових. Не обминай цікавих повідомлень у рубриці Цікаво , які приносить песику барвистий метелик, сідаючи йому на носа. Можливо, вони спонукатимуть тебе шукати цікавинки та продовжу- вати навчатись і поза сторінками підручника. Деякі завдання в підручнику містять , а то й дві - вони якраз для тебе, людини, що в майбутньому планує бути успішною. Сторінки цього підручника побудовано так, що на початку уро- ку ти маєш спланувати свою діяльність самостійно: виявити, що ти вже знаєш, які знання плануєш надбати, а в кінці розділу підвести підсумки - що із запланованого вдалось виконати, а над чим ще хочеться попрацювати поглиблено. Для цього наприкінці кожного розділу є особливі сторінки зі схемами рубрики Узагальнюємо. Відкритий для навчання світ запрошує пізнавати, навчатися за- вжди і скрізь: сьогодні це можливо не лише вдома чи в кабінеті інфор- матики, а й у парку, в полі, лісі, транспорті. Безмежний світ електрон них пристроїв, які щохвилини вдосконалюються, надає нам доступ до відомостей з усього світу. Бажаємо успіхів у пізнанні цікавих загадок цього світу, постійних відкриттів нового та захопливого! Автори

4. 4. 5 Комп'ютерна графіка Розділ 1

5. 5. 6 1. Поняття комп'ютерної графіки Розділ 1  особливості використання графічного редактора для ство- рення зображень;  що таке кодування даних ПРИГАДАЙ  що таке комп'ютерна графіка;  як кодуються графічні дані;  у яких форматах можна зберігати графічні файли та в чому їх відмінність ТИ ДІЗНАЄШСЯ Вивчаємо 1. Що таке комп'ютерна графіка? Тобі вже доводилося працювати з різними графічними зо- браженнями: малюнками, кресленнями, діаграмами, схемами. При цьому використовувався як звичайний папір чи інше полот- но, так і комп'ютер. Стрімкий розвиток сучасних інформаційно-комунікаційних технологій спричинив появу й розвиток комп'ютерної графі- ки - зображень, які створюються, опрацьовуються та відобра- жаються засобами комп'ютерної техніки. Комп'ютерна графіка - це сукупність засобів і методів ство- рення та опрацювання графічних зображень за допомогою комп'ютера. Сьогодні комп'ютерну графіку використовують під час моде- лювання й конструювання, створення рекламних роликів, в ар- хітектурі та дизайні, у видавничій справі, кінематографі тощо. Для роботи з графічними зображеннями використовують апаратні й програмні засоби (мал. 1).

6. 6. 7 Мал. 1 З асоби комп'ютерної графіки 2. Як кодуються графічні дані? Ти вже знаєш, що дані для опрацювання за допомогою комп'ютерних програм кодують. Розрізняють два основних методи кодування графічних зо- бражень: растровий і векторний. Растрове зображення складається з точок - пікселів відпо- відних кольорів - і нагадує аркуш паперу в клітинку, на якому кожна клітинка зафарбована певним кольором. Піксель - (від англ. Picture Element) - найменша одиниця растрового зображення. Р астр (від лат. rastrum - граблі) - прямокутне поле, що склада- ється з точок (пікселів) різного кольору та (або) яскравості. Цікаво Розміщення, форма, колір і розмір пікселів задаються при визначенні растру. Лише колір може змінюватись. Під час ко- дування для прямокутного растра кожному пікселю ставиться у відповідність цифровий код. Кожний растровий малюнок складається з певної кількості точок на одній горизонталі та одній вертикалі, які визначають розмір малюнка. Наприклад, для операційної системи Windows типові розміри екрана монітора в пікселях можуть становити 640×480, 1024×768, 1280×1024. Що більша кількість пікселів

7. 7. 8 міститься на екрані за одних і тих самих геометричних розмірів малюнка, то вища якість відтворення малюнка. Кожний піксель малюнка має свій колір. Таким чином, для створення або збережен- ня растрового малюнка необхідно зазначити його розміри та колір кожного пікселя. При цьому під час опрацювання на комп'ютері растрового малюнка необхідно закодувати розмір і колір кожного пікселя. Кодування виконується за допомогою двійкового коду за певними правилами з використанням послідовностей двох цифр - 0 та 1. Растрова графіка дає можливість одер- жати високу якість зображення, тому за її допомогою можна ефективно відтворю- вати реальні образи. До переваг растрових зображень відносять: якісне відтворення півтіні, відображення плавних переходів між кольорами (мал. 2). Растрові зображення використовуються для збереження фото- графій, художніх репродукцій тощо. Недо- лік растрової графіки - великі за обсягом файли для зберігання растрових зображень, а також втрата якості зображення при збіль- шенні або зменшенні його розміру: зменше- ні зображення втрачають деталі, натомість на збільшених - проявляється ї хня мозаїч- на структура (мал. 2). Векторні зображення отримують за до- помогою математичного подання простих об'єктів - ліній, кіл, з яких створюються більш складні. Такі прості об'єкти назива- ють графічними примітивами. Кодування векторного малюнка (мал. 3) визначає пе- релік об'єктів та ї х властивостей, зокрема форму, місце розташування, розмір, контур, вміст. Перевагою векторної графіки є те, що файли, у яких зберігаються векторні зобра- ження, у 10-1000 разів менші за обсягом, Мал. 2 Мал. 3

8. 8. 9 ніж файли, у яких зберігаються аналогічні растрові зображен- ня. Векторні зображення легко редагувати й масштабувати без втрати якості. Якість відтворення векторного зображення залежить від ха- рактеристик конкретного пристрою, на який виводиться малю- нок, - монітора, принтера тощо. Недоліком векторної графіки є "неприродність" малюнка. Природа "уникає" прямих ліній, і не завжди малюнок можна скласти з кіл і прямих ліній без втрати якості. Через це вектор- ну графіку використовують здебільшого для побудови креслень, технічних і стилізованих малюнків, шрифтів, карт. Крім того, у векторних малюнках нечітко відтворюється насиченість від- тінків. 3. У яких форматах можна зберігати графічні файли   та в чому їх відмінність? Існує багато форматів для запису графічних зображень у файл. У деяких з них підтримується тільки растрова або тільки векторна графіка, в інших - обидва типи графіки. Розглянемо найпоширеніші формати графічних файлів (табл. 1). Таблиця 1 Г рафічний   формат Метод   побудови   графічних   зображень Особливості формату BMP (Bit Map Picture) Р астровий У файлах зберігаються коди кожного пікселя, тому розміри цих файлів досить великі GIF (Graphics Interchange Format) Р астровий Файли цього формату займають менше місця порівняно з файлами у форматі BMP, що містять те само зо- браження. Зменшення обсягу файлів після кодування призводить до втрат у палітрі кольорів малюнка JPEG (Joint Photographic Expert Group) Р астровий Р озміри графічних файлів невеликі, при кодуванні не відбувається втрат у палітрі кольорів малюнка

9. 9. 10 Продовження таблиці 1 Г рафічний   формат Метод   побудови   графічних   зображень Особливості формату PNG (Portable Network Graphics) Р астровий Поєднує найважливіші характеристики форматів GIF і JPG. Зображення цього формату можуть мати прозорі області TIFF (Tagged Image File Format) Р астровий Дані зберігаються в структурованому вигляді, що дає змогу здійснювати швидкий доступ до різних фрагментів великого зображення SVG (Scalable Vector Graphics) Векторний Масштабований векторний формат. Текст у графіці SVG є текстом, а не зо- браженням, тому його можна виділяти та копіювати WMF (Windows Metafile Format) Векторний і растровий Формат використовується для збере- ження векторних зображень Колекції картинок Microsoft. Якщо відкрити файл WMF у векторному графічному редакторі, то одержимо векторний ма- люнок. Якщо той само файл відкрити в растровому редакторі, то одержимо растрове зображення EPS (Encapsulated PostScript) Векторний і растровий Використовується переважно для друку в професійній поліграфії. Містить як векторні зображення, так і растрові PDF (Portable Document Format) Векторний і растровий Відкритий формат файла для пред- ставлення документів у незалежному від пристрою виведення вигляді. Може містити тексти, растрові та векторні зображення Для розміщення на веб-сторінках в Інтернеті використову- ють растрові зображення у форматах JPG, GIF, PNG, оскільки файли цих форматів мають менший обсяг, ніж відповідні файли інших форматів.

10. 10. 11 Діємо Вправа 1. Растрові формати. З авдання. Збережи зображення Берегиня_ Олег Шупляк.jpg (мал. 4) у форматах PNG, BMP, GIF і проаналізуй якість зображення та обсяг файла в кожному з форматів. 1. У власній структурі папок створи папку Гра фіка й у ній папку Формати. Скопіюй до неї файл Берегиня_Олег Шупляк.jpg з папки Комп'ютерна графіка. 2. Клацни правою кнопкою миші на скопійованому файлі й вибери вказівку Відкрити за допомогою/Paint. 3. Відкрий меню роботи з файлами за допомогою інструмента в лівій верхній частині вікна. Наведи вказівник миші на вказівку Зберегти як та обери Зображення у форматі GIF (мал. 5). 4. Проаналізуй, чи змінилась якість зображення. Щоб зробити висновок, збільши масштаб відображення зображення. Закрий вікно графічного редактора. 5. Послідовно знову відкрий вихідний файл у форматі JPG та збе- режи його у форматах BMP і PNG. Оціни якість отриманих зобра- жень. Закрий вікно графічного редактора. 6. У папці Графіка/Формати власної структури папок обери подан- ня Таблиця (мал. 6). Проаналізуй обсяг файлів кожного формату. У якому з форматів обране зображення має найменший обсяг файла? Кращу якість? Зроби висновки. Мал. 4 Мал. 5 Мал. 6

11. 11. 12 Обговорюємо 1. Для чого використовується комп'ютерна графіка? 2. Які типи зображень використовують у комп'ютерній графіці? 3. Які особливості кодування графічних даних? 4. У чому полягають переваги та недоліки растрових і векторних зображень? 5. Що таке графічні примітиви у складі векторного зображення? 6. Графічні файли яких форматів використовують для розміщення на веб-сторінках в Інтернеті? 7. Чи можна визначити розширення імені графічного файла, пере- глядаючи зображення, що міститься у файлі? Чи залежить якість зображення від типу файла? Працюємо в парах 1. Визначте критерії для порівняння растрових і векторних зобра- жень, побудуйте для цього таблицю та заповніть її за вказаними критеріями. К ритерії   порівняння Р астрове   зображення Векторне   зображення Р езультати заповнення таблиці обговоріть у парі. 2. Пограйте в гру "Растрове чи векторне": один з учасників гри наводить приклад зображення, а інший називає, до якого виду комп'ютерної графіки його доцільніше віднести. Наприклад, фо- тографія - растрове, креслення - векторне тощо. Обґрунтуйте свій вибір, спираючись на властивості кожного з видів графіки. 3. Прочитайте уважно пункт 2 підручника. Складіть три тестові завдання та запропонуйте виконати їх одне одному. Завдан- ня має передбачати запитання та список чотирьох можливих відповідей на нього, серед яких лише одна правильна. 4. Наведіть приклади зображень, які недоцільно зберігати у век- торних форматах. Міркуємо 5. Подай зображення графічних файлів різних форматів у вигляді діаграми Венна (мал. 7).

12. 12. 13 PNG SVGBMP TIFPNG SVGBMP TIFPNG SVGBMPTIFNG SVGBMP TIFPNG SVGBMP TIFPNG SVGBMP TIFPNG SVGBMP PNG SVGBMP TIFPNG SVGBMP Р астрові Векторні Мал. 7 6. Серед наведених на малюнку 8 зображень визнач, які належать до растрової, а які - до векторної графіки. Встанови, за якою ознакою можна зробити відповідний висновок. TIFPNG SVGBMP TIFPNG SVGBMP Мал. 8а б в г д е 7. Запропонуй, у якому форматі краще зберегти графічні файли за різних ситуацій, якщо тобі доведеться: а) зберігати зображення в мобільному телефоні; б) розміщувати зображення в Інтернеті; в) демонструвати зображення на деякому пристрої, характе- ристики якого тобі невідомі; г) роздруковувати зображення для виставки; д) тиражувати зображення різного розміру. Обґрунтуй свій вибір у кожному випадку. 8. Склади розповідь про особливості кодування растрових і век- торних зображень, з якою можна було б виступити перед одно- класниками та однокласницями, котрі в майбутньому планують займатись комп'ютерною графікою. Добери необхідні ілюстрації до своєї розповіді. Необхідні матеріали знайди в Інтернеті. Оціни свої знання та вміння  Я можу пояснити, що таке комп'ютерна графіка.  Я знаю особливості кодування растрових і векторних зображень.  Я можу навести приклади форматів векторної й растрової графіки.

13. 13. 14 2. Векторні зображення в середовищі офісних програм Розділ 1  особливості растрових і векторних зображень;  що таке графічні примітиви;  як у середовищі текстового процесора вставити готове зображення та налаштувати його властивості ПРИГАДАЙ  як створювати векторні зображення в середовищі текстового процесора;  як у середовищі текстового процесора форматувати векторні зображення ТИ ДІЗНАЄШСЯ Вивчаємо 1. Як створювати векторні зображення в середовищі   текстового процесора? Ти вже вмієш додавати готові зображення, що збережені у файлах, до текстових документів і презентацій, а також створю вати й опрацьовувати зображення за допомогою растрового графічного редактора, зокрема Paint. Коли потрібно підготувати зображення, яке можна утворити за допомогою графічних примітивів - ліній, прямокутників, кіл та інших геометричних фігур, доцільно використовувати векторну графіку. Найчастіше такі зображення використовують при підготовці креслень, ескізів, логотипів, емблем тощо. Для створення та опрацювання векторних зображень вико- ристовують векторні графічні редактори. Текстові процесори й редактори презентацій, що входять до набору офісних програм, як правило, містять вбудований век- торний графічний редактор, засобами якого можна створювати

14. 14. 15 векторні зображення, що складають- ся з ліній, прямокутників та інших фігур, безпосередньо в текстовому документі або на слайді презентації. У Microsoft Word для ство- рення векторних зображень ви- користовують інструмент Фігури з групи Зображення на вкладці Вставлення. Таким чином користу- вач отримує велику бібліотеку гото- вих фігур, які використовують для створення зображень, як і відповідні інструменти в середовищі графічно- го редактора (мал. 9). Для створення векторних зображень у LibreOffice Writer вибирають вказівку Вставка/ Фігура (мал. 10). Усі доступні фігури зібрано в три групи: Лінія, Звичайні, Символ (мал. 11-13). Мал. 9 Мал. 10 Мал. 11 Мал. 12 Мал. 13

15. 15. 16 2. Як у середовищі текстового процесора форматувати векторні зображення? Вставлені зображення можна форматувати: змінювати влас- тивості заливки фігури та її контуру, обирати ефекти та стилі фігур тощо. Значення цих властивостей у Microsoft Word мож- на задавати за допомогою інструментів на вкладці Формат (мал. 14, 15) в області Засоби креслення, яка з'являється, якщо виділити створену фігуру. При розміщенні зображення в текстовому документі разом з текстом, як і при вставлянні готових малюнків, важливим є спосіб розташування зображення відносно тексту. Обрати його можна за допомогою інструментів Розташування та Обтікання текстом з групи Упорядкування вкладки Формат (мал. 15). Мал. 14 Мал. 15 Інструменти з груп Упоряд- кування та Розмір викорис- товують також для повороту, вирівнювання, вказування по- рядку розміщення кількох фігур і налаштування розміру фігури. Зображення, які складаються з кількох фігур, можна згрупува- ти в один об'єкт. Для цього спо- чатку слід, утримуючи натисне- ною клавішу Shift, послідовно виділити всі фігури, що входять до складу зображення. Потім - виконати вказівку ГрупуватиМал. 16

16. 16. 17 за допомогою відповідного інструмента з групи Упорядкування вкладки Формат або контекстного меню (мал. 16). Коли кіль- ка фігур згруповано в один об'єкт, для складеного зображення можна легко змінювати розміри та місце розташування в тексто- вому документі, а також інші властивості. У LibreOffice Writer зображення можна форматувати за допо- могою інструментів на панелі Властивості рисунка (мал. 17), яка з'являється замість панелі Форматування, якщо виділити створену фігуру. Мал. 17 Контекстне меню виділеної фігури чи групи фігур у LibreOffice Writer міс- тить вказівки для зміни розташування об'єкта, вирівнювання, обтікання тек- стом, групування кількох виділених об'єктів тощо (мал. 18). Діємо Вправа 1. Створення векторного зображення в текстовому документі. З авдання. У новому документі Куб засобами текстового процесора створи зображення куба. Додай текстові написи для позначення вершин куба. Примітка. Завдання можна виконати як у середовищі Microsoft Word, так і в LibreOffice Writer. Вказівки, які в LibreOffice Writer є відмінними від Microsoft Word, вказано в дужках. 1. У папці Тексти власної структури папок створи новий текстовий документ з іменем Куб. 2. На вкладці Вставлення вибери інструмент Фігури і зі списку фігур у категорії Основні фігури вибери Куб (виконай вказівку Вставка/ Фігури/Звичайні та вибери Куб). Виконай протягування мишею в тому місці документа, де ти плануєш вставити зображення. Мал. 18

17. 17. 18 3. Виділи вставлене зображення та на вкладці Формат (панелі інструментів Влас тивості рисунка) у групі Стилі фігур обери інструмент Заливка фігури. Встанови значен- ня цієї властивості Без заливки (мал. 19) так, щоб усі грані куба не містили заливки. 4. Серед фігур на вкладці Вставлення (ви- конай вказівку Вставка/Фігури/Лінії) вибери Лінія та додай до зображення куба три лінії, які відображають невидимі ребра куба. 5. Послідовно виділи кожну з ліній і за допо могою інструмента Контур фігури (мал. 20) із вкладки Формат (панелі інструментів Властивості рисунка) зміни значення влас- тивості Штрихи на пунктирну лінію. 6. Натисни на клавіатурі клавішу Shift, утримуй її та виділи лінії та фігуру, з яких складається куб. Клацни правою кнопкою миші на одній з виділених меж і в кон- текстному меню вибери вказівку Групувати/Групувати (мал. 16) (вказівку Згрупувати/Згрупувати). 7. За допомогою інструмента Напис із вкладки Вставлення (інструмента Текстове поле з панелі інструментів Стандартна) додай поруч із вершинами куба написи з іменами вершин: А, В, C, D, A′, B′, C′, D′. 8. Збережи результати роботи. Обговорюємо 1. Для чого призначені векторні графічні редактори? 2. За допомогою яких інструментів можна створювати векторні зображення в середовищі текстового процесора? 3. Які засоби текстового процесора використовують для формату- вання векторних зображень? 4. Як згрупувати кілька графічних примітивів в один об'єкт? Мал. 19 Мал. 20

18. 18. 19 Працюємо в парах 1. Пограйте в гру "Векторне зображення": один з учасників нази- ває приклад зображення, а інший - алгоритм його створення засобами вбудованого векторного редактора в середовищі текстового процесора. 2. Обговоріть, які властивості можна змінювати для фігур, створе- них у середовищі текстового процесора. Один з учасників нази- ває назву властивості, а інший - алгоритм дій для зміни значень цієї властивості. 3. Обговоріть, що мають спільного та чим відрізняються растровий графічний редактор Paint і векторний графічний редактор, що вбудований у текстовий процесор. За результатами побудуйте діаграму Венна. Міркуємо 4. Склади алгоритм створення "чарівної квітки" (мал. 21) у се редовищі текстового процесора. Передбач групування всіх складових в один об'єкт. Мал. 21 5. У Чехії для розділення та сортування сміття використовують чо- тири кольорові контейнери. Поміркуй, які засоби векторного графічного редактора, вбудованого в офісні програми, можна використати для створення подібних логотипів (мал. 22). Спро- буй створити власні логотипи, які можна було б використати для маркування контейнерів по сортуванню сміття в Україні. 6. Для підтримки акції з енергозбереження команда волонтерів (bit.ly/2UvmUV6) розробила серію постерів-порад, які мож- на було б використати для соціальної реклами з енерго

19. 19. 20 збереження. Визнач, які засоби вбудованого векторного ре- дактора могли бути використані для створення такого постера (мал. 23). Мал. 22 Мал. 23 Оціни свої знання та вміння  Я можу пояснити призначення векторного редактора.  Я можу створювати та форматувати векторні зображення в се- редовищі текстового процесора.  Я можу встановити, чи можна обране зображення створити за- собами векторного графічного редактора, вбудованого в офісні програми.  Я можу групувати, обертати векторні зображення в середовищі текстового процесора.

20. 20. 21 3. Векторний графічний редактор Розділ 1  за допомогою яких фігур можна створювати зображення в середовищі текстового процесора;  які інструменти використовують для форматування зобра- жень ПРИГАДАЙ  які інструменти містить векторний графічний редактор Inkscape;  які зміни можна виконувати з векторними зображеннями ТИ ДІЗНАЄШСЯ Вивчаємо 1. Які інструменти містить векторний графічний редактор Inkscape? Популярними векторними графічними редакторами є Adobe Illustrator, Corel Draw, Freehand, Xara X, Inkscape та інші. Векторний редактор Inkscape є вільно поширюваною про- грамою з відкритим кодом. Основним форматом зображень є SVG, проте всі проекти, створені в Inkscape, можна перетворити у формати, які використовуються в браузерах або для друку в типографіях. SVG - від англ. Scalable Vector Graphics - векторна графіка, що масштабується. Цікаво Завантажити Inkscape, як й інші програми, можна за допо- могою відповідної вказівки з головного меню або ярлика програми .

21. 21. 22 Векторний графічний редактор Inkscape містить набір ін- струментів для створення й опрацювання зображень. Деякі з них схожі на відповідні інструменти інших графічних редак- торів, наприклад, редактора Paint, зокрема палітра кольорів у нижній частині екрана, панель інструментів, рядок меню, що містить вказівки для роботи з файлом та окремими об'єктами зображення (мал. 24). Панель інструментів Р ядок меню Панель команд Панель параметрів інструментів Панель управління прилипанням Палітра кольорів І нструмент Масштаб Полотно Р ядок стану Мал. 24 Водночас, середовище графічного редактора Inkscape містить додаткові інструменти для роботи. На панелі команд винесено інструменти, що дублюють відповідні вказівки з меню Файл. За допомогою цих інструментів можна створити новий доку- мент, відкрити файл, зберегти чи роздрукувати його. Панель управління прилипанням містить інструменти, які дають мож- ливість створювати зображення з графічних примітивів. Набір інструментів на панелі параметрів інструментів змінюється залежно від інструмента, обраного на панелі інструментів, або виділеного об'єкта зображення. За допомогою цих інструментів

22. 22. 23 можна змінювати значення властивостей об'єктів, що створю- ються. Наприклад, для інструмента   на панелі параметрів інструментів можна вибрати форму фігури - багатокутник чи зірку, кількість кутів, відношення радіусів тощо. Управляти відображенням панелей можна за допомогою відповідних вказі- вок з меню Перегляд/Показати/Сховати (мал. 25). У робочій області розміщене полотно, на якому створюєть- ся зображення, у вигляді аркуша паперу. Розміри й орієнтацію сторінки, як і для текстових документів, можна змінити за до- помогою вказівки Файл/Параметри документа. Краще орієн- туватися в розмірах об'єктів, ї х розміщенні на сторінці та ви- рівнювати об'єкти один відносно одного допоможуть Лінійки та Сітка сторінки, відобразити чи приховати які можна за допо- могою відповідних вказівок з меню Перегляд (мал. 25). Мал. 25 2. Які зміни можна виконувати з векторними зображеннями? Як і за допомогою вбудованого векторного редактора в се редовищі текстового процесора, для створеного зображення в середовищі Inkscape можна змінювати розміри, обернути його чи відобразити, нахилити, змінити колір заливки чи контуру тощо. Кілька об'єктів можна згрупувати в один об'єкт. Щоб змінити розміри об'єкта, обернути або нахилити його, слід спочатку виділити об'єкт за допомогою інструмента   . Після цього навколо об'єкта з'являються маркери зміни розмірів у вигляді стрілок (мал. 26), при протягуванні мишею за будь-який з них можна зменшити або збільшити об'єкт.

23. 23. 24 Якщо після цього ще раз клац- нути мишею на об'єкті, мар- кери навколо нього набувають іншого вигляду, і за ї х допомо- гою можна обертати об'єкт або нахиляти його (мал. 27). Виконувати перетворення об'єкта можна також за допо- могою вказівки меню Об'єкт/ Трансформувати. При цьо- му в правій частині вікна з'являється область завдань Трансформувати (мал. 28), на відповідних вкладках якої можна задавати параметри переміщення, зміни масштабу, обертання чи нахилу об'єкта. Вказівки меню Об'єкт (мал. 29) використовують і для зміни інших властивос- тей об'єктів. За ї х допомогою можна змінювати порядок розміщення об'єктів, групу- вати кілька об'єктів в один, вирівнювати та компонувати об'єкти, виконувати обертан- ня на кут 90° чи віддзеркалю- вати об'єкт, налаштовувати колір і стиль заливки та кон- тур об'єкта тощо. Виконання вказівки За- повнення та штрих з меню Об'єкт приводить до відобра- ження в правій частині вікна однойменної області завдань (мал. 30). За допомогою інстру- ментів на вкладках Заповнення, Колір штриха, Стиль штриха змінюють відповідні властивості заливки та контура фігури. Як і для фігур, що створюються в середовищі текстового документа, фігури можуть заливатися Мал. 26 Мал. 27 Мал. 28 Мал. 29

24. 24. 25 суцільним кольором, лінійним чи радіальним градієнтом, візерунком тощо. Необхідний колір можна обра- ти як на палітрі, так і в області Запо- внення та штрих, використовуючи подання кольору різними способами. Крім кольору та способу заливки можна також вибрати ефекти Роз- миття та Непрозорість. Значення 0 % для ефекту Непрозорість зробить об'єкт повністю прозорим. Задаючи значення, відмінне від 100 %, можна зробити об'єкт частково прозорим, у цьому разі буде видно об'єкт, що розташований під ним. Для створення малюнка, який складається з кількох одна- кових фігур, можна намалювати одну фігуру, виділити її , ско- піювати в буфер обміну та вставити. Можна також дублювати фігуру, для цього слід виконати вказівку Зміна/Дублювати або натиснути комбінацію клавіш Ctrl + D. При цьому копія продуб- льованої фігури буде розміщена в тому ж місці, де й оригінал, і далі слід перемістити її в нове місце на малюнку. Діємо Вправа 1. Середовище Inkscape. З авдання. Ознайомся з призначенням інструментів векторного графічного редактора Inkscape, особливостями малювання фігур та налаштування їх властивостей. 1. У власній папці створи папку Векторна графіка. 2. Виконай вказівку Пуск/Усі програми/Inkscape. 3. Відкрий меню, ознайомся з набором вказівок кожного з пунктів меню. 4. Послідовно наведи вказівник миші на кожний з інструментів панелей, розташованих у лівій і правій частинах вікна. За допо- могою спливаючих підказок визнач назви інструментів. 5. Вибери інструмент  на панелі інструментів. На палітрі кольо- рів у нижній частині вікна вибери колір на власний розсуд. Мал. 30

25. 25. 26 6. На панелі параметрів інструментів у верхній частині вікна вибери форму фігури - п'ятикутник. Виконай протягування мишею на полотні, щоб намалювати фігуру бажаного розміру. 7. Вибери інструмент  та виділи намальований об'єкт. Ще раз клацни на ньому мишею, щоб з'явилися маркери для обертан- ня та нахилу об'єкта (мал. 27). Виконай обертання намальова- ної фігури за допомогою одного з маркерів на кутах об'єкта. 8. На панелі параметрів інструментів у верхній частині вікна зміни кількість кутів виділеного об'єкта. Зроби висновок, як впливає цей параметр на відображення фігури. 9. Виконай вказівку Об'єкт/Заповнення та штрих. На вкладці За повнення послідовно обирай різні способи заливки: суцільний колір, лінійний градієнт, радіальний градієнт, візерунок. Про- експериментуй з різними способами заливки. Визнач вплив ефектів Розмиття та Непрозорість на відображення фігури. Обери заповнення фігури на власний розсуд. 10. Збережи результати у файлі з іменем Многокутник у папці Векторна графіка своєї структури папок. Вправа 2. Зірочка. З авдання. У середовищі векторного графіч ного редактора Inkscape намалюй зірочку за зразком (мал. 31). 1. Відкрий вікно графічного редактора Inkscape. 2. Вибери інструмент  на панелі інструмен- тів. На палітрі кольорів у нижній частині вікна вибери жовтогарячий колір. 3. На панелі параметрів інструментів у верхній частині вікна вибери форму фігури - зірка, Кути - 5, Округленість - 0,170 (мал. 32). Мал. 32 4. Виконай протягування мишею на полотні, щоб намалювати зірку бажаного розміру. 5. Вибери інструмент  та виділи намальований об'єкт. Ще раз клацни на ньому мишею, щоб з'явилися маркери для обертання й нахилу об'єкта. Виконай обертання та нахил намальованої фігури за допомогою маркерів на кутах об'єкта. Мал. 31

26. 26. 27 6. Виконай вказівку Об'єкт/За повнення та штрих. На вклад- ці Колір штриха вибери бла- китний колір, на вкладці Стиль штриха вибери Ширина: 4,012 (мал. 33). 7. Вибери інструмент  і бі- лий колір на палітрі кольорів. Намалюй овал, що буде зо- внішньою частиною ока. Задай для нього колір штриха - чорний і товщину - 0,2. Намалюй ще один овал із заповненням чорно- го кольору, що буде внутрішньою частиною ока. Розмісти його в середині іншого овала. Виділи обидва овали та виконай вказівку Об'єкт/Згрупувати. 8. Виділи згрупований об'єкт, нахили його та розмісти за зразком. Виконай вказівку Зміна/Дублювати. Вибери інструмент  , виділи око та перемісти його копію. 9. Збережи результат у файлі Зірочка в папці Векторна графіка своєї структури папок. Вправа 3. Жабка. З авдання. Сплануй алгоритм малювання жабки (мал. 34). Передбач використання інстру- ментів  та  для малювання трикутни- ків і кругів, групування об'єктів, дублювання та відображення об'єктів. Намалюй зображення за створеним алгоритмом. Обговорюємо 1. Для чого в графічному редакторі використовують лінійки та сітку? Як їх відобразити на екрані? 2. Які графічні примітиви можна використати у векторному графіч- ному редакторі Inkscape для створення зображень? 3. Які способи заливки можна застосувати до об'єктів зображення? 4. За допомогою яких засобів графічного редактора Inkscape можна обертати, відображати й масштабувати об'єкти? Мал. 33 Мал. 34

27. 27. 28 Працюємо в парах 1. Обговоріть, яке призначення мають різні панелі інструментів у векторному графічному редакторі Inkscape. Яка, на вашу думку, панель інструментів буде використовуватись найчастіше? Обґрунтуйте свій вибір. 2. Знайдіть у Вікіпедії матеріали про історію створення векторно- го графічного редактора Inkscape. Розгляньте матеріали, подані різними мовами. Обговоріть, якою з обраних мов матеріали подано повніше. 3. Обговоріть, які властивості можна змінювати для кожного з гра- фічних примітивів у векторному графічному редакторі Inkscape. Один учень чи учениця називає інструмент для створення графічного примітива, а інший - які властивості можна змінити для об'єкта, створеного за допомогою цього інструмента. 4. Обговоріть, що мають спільного та чим відрізняються растро- вий графічний редактор Paint, векторний редактор, вбудований в офісні програми, та векторний графічний редактор Inkscape. За результатами побудуйте діаграму Венна. 5. Створіть тестове завдання на встановлення відповідності пане- лей інструментів векторного графічного редактора Inkscape та інструментів, що на них розміщені. Запропонуйте одне одному виконати завдання. Міркуємо 6. Малюнок тури в шахових фігурах (мал. 35) Максим виконав за допомогою інструментів графічного редактора Inkscape. Визнач, який інструмент застосовано та які трансформації використано при цьому. Намалюй подібний малюнок. 7. Розглянь малюнки 36 і 37. Визнач, чим від- різняються фрагменти зображення на цих малюнках. Значення яких властивостей об'єктів, створених за допомогою відповід- них інструментів векторного графічного ре- дактора Inkscape, треба змінити, щоб нама- лювати кожний із пропонованих малюнків? Мал. 35

28. 28. 29 Мал. 36 Мал. 37 8. Використовуй інструменти для побудови геометричних фігур у редакторі Inkscape, щоб створити зображення за зразком (мал. 38). Розфарбуй зображення на власний розсуд. Мал. 38 Оціни свої знання та вміння  Я знаю, за допомогою яких інструментів можна створювати та форматувати графічні примітиви у векторному графічному редакторі.  Я можу використовувати інструменти векторного графічного редактора для створення та форматування зображень.

29. 29. 30 4. Створення векторного зображення Розділ 1  як намалювати пряму лінію в графічному редакторі Paint;  які інструменти можна використати для малювання кривої в графічному редакторі Paint ПРИГАДАЙ  які особливості малювання прямих ліній у векторному графічному редакторі Inkscape;  що таке криві Безьє та як їх побудувати;  які дії можна виконувати з контурами фігур;  як застосувати до малюнка фільтри ТИ ДІЗНАЄШСЯ Вивчаємо 1. Які особливості малювання прямих ліній у векторному графічному редакторі Inkscape? Для малювання довільних контурів, як і в растровому гра- фічному редакторі Paint, можна скористатися інструментом  , дія якого нагадує малювання звичайним олівцем від руки. На відміну від інших графічних редакторів, Inkscape не міс- тить окремого інструмента для малювання прямих ліній. Малю- вати прямі та криві лінії можна за допомогою інструмента   . При цьому, щоб намалювати пряму, слід зафіксувати її почат- кову точку, виконати протягування мишею до кінцевої точки та двічі клацнути мишею. Якщо клацнути мишею один раз, то створення лінії продовжується - таким чином можна побуду- вати ламану, в кінцевій точці якої слід двічі клацнути мишею. 2. Що таке криві Безьє та як їх побудувати? За замовчуванням за допомогою інструмента   малюють так звані криві Безьє. Такі криві визначаються чотирма точками,

30. 30. 31 дві з яких називаються вузлами кривої. Дві інші точки є маркерами напрямків відповідно до кожного з вузлів (мал. 39). К риві Безьє були запроваджені в 1962 р. П'єром Безьє з авто- мобілебудівної компанії Рено, хоча ще в 1959 р. використовува- лись Полем де Кастельє з компанії Сітроен. Проте дослідження Поля де Кастельє не публікувались і приховувались компанією як комерційна таємниця до кінця 1960-х. Цікаво Щоб намалювати криву, спочатку слід намалювати фрагмент лінії, як для прямої, і, не відпускаючи кнопки миші, рухати ми- шею, щоб створити маркери напрямку для заданого вузла. За- вершують створення лінії подвійним клацанням мишею. Форму кривої в подальшому можна змінити за допомогою інструмен- та   . Після вибору цього інструмента вздовж кривої будуть відображені вузли, які можна переміщувати, щоб отримати криву необхідної форми. Діємо Вправа 1. Листок. З авдання. Засобами графічного редактора Inkscape створи зображення листка за зразком (мал. 40). 1. У векторному графічному редакторі Inkscape створи новий до- кумент. Збережи його з іменем Листок у папці Векторна графіка своєї структури папок. 2. Використай інструмент  для створення контурів листка, середньої прожилки та однієї з бічних прожилок (мал. 41). Мал. 40 Мал. 41 Мал. 42 вузли кривої маркери напрямків Мал. 39

31. 31. 32 3. Виділи та скопіюй лінії, що утворюють бічну прожилку. Встав ско- пійоване зображення двічі. Для кожної копії виконай дії зміни розміру та обертання, щоб отримати необхідні зображення. 4. Копіюючи зображення прожилок із правої частинки листка, виконай дзеркальне відображення зліва направо та розміс- ти отримані прожилки в лівій частині листка (мал. 42). 5. Розфарбуй отримане зображення різними відтінками зеленого кольору. 6. Збережи результати роботи. 3. Які дії можна виконувати   з контурами фігур? Часто зображення можна створити як комбінацію різних фігур. Полег- шити створення таких зображень до- поможуть дії з контурами, які можна обрати в меню Контур (мал. 43). У таблиці 2 наведено приклади виконання найуживаніших дій з контурами. Таблиця 2 Д ві фігури Д ія Р езультат дії з контурами Сума Р ізниця Перетин Виключне АБО Мал. 43

32. 32. 33 Діємо Вправа 2. Мітка на карті. З авдання. Засобами графіч- ного редактора Inkscape створи зображення мітки для позначення об'єкта на карті (мал. 44). 1. У векторному графічному редакторі Inkscape створи новий документ. Збережи його з іме- нем Мітка в папці Векторна графіка своєї структури папок. 2. Зображення можна створити як суму кон- турів круга та трикутника. Намалюй ці фігу- ри, задай колір заповнення, колір і товщину контуру. 3. Вибери інструмент  , виділи круг, натисни клавішу Shift і виділи трикутник (мал. 45). 4. Виконай вказівку Контур/Сума. 5. Намалюй круг чорного кольору, розмісти його за зразком. 6. Вибери інструмент  . За потреби зміни розташування вузлів кривої, щоб отримати бажану форму контуру (мал. 46). 7. Збережи результати роботи. 4. Як застосувати до малюнка фільтри? У середовищі Inkscape до створених ма- люнків можна застосувати різні фільтри - спеціальні ефекти, які імітують різну тексту- ру, випуклість, розмитість тощо. Їх обирають з меню Фільтри після виділення намальова- ної фігури. Наприклад, на малюнку 48 проілюстрова- но результат дії різних фільтрів, застосова- них до сердечка (мал. 47), яке намалювали за допомогою кривих Безьє. Мал. 44 Мал. 45 Мал. 46 Мал. 47

33. 33. 34 Виступи/ Витік чорнила Ефекти зображень/ Зернистість фотоплівки Краї/Драже Матеріал/ Емальовані коштовності Мультиплікаційні просторові півтони/ Затемнення, як у коміксі Накладки/ Заплутаний дріт Рельєфність/Пухир часте витискання Розмиття/ Розтушування Розсіювання/ Аерограф Спотворення/ Крейда та губка Текстури/Кора Фаски/ Штампована сталь Обговорюємо 1. Чи відрізняється малювання контуру за допомогою інструмента  в графічному редакторі Inkscape від малювання інструмен- том Олівець у середовищі Paint? Мал. 48

34. 34. 35 2. Які особливості малювання прямих ліній у графічному редакторі Inkscape? 3. Яким є алгоритм створення кривої лінії за допомогою інструмента  ? 4. Як змінити форму кривої лінії після її побудови? 5. Які дії можна виконувати з контурами фігур? 6. Яку послідовність дій слід виконати, щоб об'єднати дві фігури в одну? 7. Які зміни до малюнка вносять за допомогою фільтрів? Працюємо в парах 1. Запропонуйте одне одному приклади зображень, які можна створити за допомогою кривих або дій з контурами фігур. Обговоріть алгоритми створення таких зображень. 2. Обговоріть, якими засобами графічного редактора Inkscape можна створити зображення смайликів (мал. 49). Мал. 49 Визначте, чи можна, створивши перший малюнок, отримати всі інші. Переконайтесь у своєму висновку за допомогою комп'ютера. 3. Складіть і запропонуйте одне одному виконати тестове завдан- ня. Завдання має передбачати запитання та список можливих відповідей на нього, серед яких може бути кілька правильних. Міркуємо 4. Для оформлення крамниці Наталя в середови- щі графічного редактора Inkscape розробила наліпку на шафку для речей (мал. 50). Визнач, які інструменти графічного редактора вона ви- користала. Відтвори вказаний малюнок тільки за допомогою геометричних фігур та їх транс- формації. 5. Твоя родина планує організувати в громаді, де ви проживаєте, захід з метою збереження Мал. 50

35. 35. 36 зелених насаджень або упорядкування території. Серед наве- дених зразків (мал. 51) обери той, який можна використати при оформленні інформаційних матеріалів заходу: емблеми, значка, прапорця, позначки тощо. Створи таке зображення за обраним зразком або намалюй власне. Які фрагменти зображень на ма- люнку 51 могли бути створені за допомогою кривих Безьє? Мал. 51 6. Визнач, за допомогою яких інструментів векторного графічного редактора можна намалювати піктограми для позначення про- гнозу погоди (мал. 52). Створення яких зображень передбачає використання кількох фігур і виконання дій з їхніми контурами? Склади алгоритм побудови кожного зображення та реалізуй його в середовищі Inkscape. Мал. 52 Оціни свої знання та вміння  Я можу пояснити особливості створення зображень з ліній.  Я вмію використовувати інструменти для побудови кривих у середовищі векторного графічного редактора.  Я вмію групувати об'єкти в графічному редакторі.

36. 36. 37 5. Багатошарові векторні зображення Розділ 1  які інструменти містить середовище графічного редактора Inkscape ПРИГАДАЙ  як розміщувати об'єкти в різних шарах у середовищі Inkscape;  як опрацьовувати багатошарові зображення в середо вищі Inkscape ТИ ДІЗНАЄШСЯ Вивчаємо 1. Як розміщувати об'єкти в різних шарах у середовищі Inkscape? Якщо зображення складається з кількох незалежних об'єктів, ї х можна розмістити в різних шарах. За замовчуван- ням зображення містить один шар, і всі об'єкти розміщуються в ньому. Для додавання нових шарів зображення та управління об'єктами в них використовують вказівки меню Шар (мал. 53) й область завдань Шари (мал. 54), яку можна викликати за допомогою відповідної вказівки з меню Шар або однойменного інструмента   з панелі команд. 2. Як опрацьовувати багатошарові зображення   в середовищі Inkscape? Інструменти області завдань Шари (мал. 54) дублюють деякі вказівки меню Шар. За ї х допомогою можна прискорити роботу з багатошаровими зображеннями та зробити її більш наочною: виділити необхідний шар, додати новий шар   , перемісти- ти його вище чи нижче   , перейменувати, двічі

37. 37. 38 клацнувши на його імені, показати чи приховати   , заблоку- вати чи розблокувати   . Вибір вказівки Шар/Додати шар або відповідного інструмента   приводить до відображення вікна Додавання шару (мал. 55), у якому слід задати ім'я нового шару та спосіб розміщення відносно поточного шару. Мал. 53 Мал. 54 Мал. 55 Діємо Вправа 1. Багатошарове зображення. З авдання. Створи у векторному графічному редакторі Inkscape зображення, що складається з трьох різнокольорових фігур різної форми, які розміщено в різних шарах. Зміни порядок розташування шарів. 1. У векторному графічному редакторі Inkscape створи новий до- кумент. Збережи його з іменем Фігури в папці Векторна графіка своєї структури папок. 2. На палітрі кольорів вибери жовтий колір. Намалюй фігуру у формі зірки. 3. Виконай вказівку Шар/Шари. В області завдань Шари (мал. 54) двічі клацни на імені шару та зміни його на Зірка. 4. Вибери інструмент  , щоб додати новий шар. У вікні Додаван ня шару (мал. 55) введи ім'я шару Круг.

38. 38. 39 5. На палітрі обери синій колір. Намалюй круг за допомогою відповідного інструмента. Щоб отримати круг, а не еліпс, утримуй натисненою клавішу Shift. 6. Виконай вказівку Шар/Додати шар. Задай ім'я шару Прямокутник. 7. На палітрі вибери червоний колір. Нама- люй прямокутник за допомогою відповід- ного інструмента. 8. В області завдань Шари виділи шар Круг. Вибери інструмент  , щоб розмістити цей шар на передньому плані. Об'єкти, що утворюють зображення, змінять порядок розміщення (мал. 56). 9. Збережи результати роботи. Вправа 2. Значок папки. З авдання. Засобами графічного редактора Inkscape створи значок папки за зразком (мал. 57). 1. У векторному графічному редакторі Inkscape створи новий до- кумент. Збережи його з іменем Значок папки в папці Векторна графіка своєї структури папок. 2. Намалюй у центрі полотна прямокутник за допомогою інстру- мента Створення прямокутників і квадратів  . 3. Продублюй цей прямокутник за допомогою вказівки меню Зміни / Дублювати. 4. Перемісти верхній прямокутник трохи вго- ру. Для цього вибери його за допомогою інструмента Позначення і трансформа ція  . Якщо навколо нього відображені маркери зміни розміру (мал. 58), - натис- кай на клавіатурі клавішу ↑. 5. Продублюй прямокутник двічі й розташуй створені копії нижче основного зобра ження. 6. Виділи перші два прямокутники, утримуючи натисненою клавішу Shift, і згрупуй їх за до- помогою вказівки Об'єкт/Групувати. 7. Cтвори ярличок для папки, використавши один зі створених раніше прямокутників, Мал. 56 Мал. 57 Мал. 58

39. 39. 40 розміщених нижче. Виділи цей прямо- кутник, зменш його розмір, обери ін- струмент  та заокругли його кути за допомогою круглого маркера (мал. 59), перемісти у верхню частину майбутньої папки, як показано на малюнку 60. 8. Виділи обидва об'єкти (ярлик і папку), утримуючи натисненою клавішу Shift, і ви- користай вказівку меню Об'єкт/Групувати. 9. Зміни колір прямокутника, що залишився в нижній частині полотна, на червоний, щоб не плутати його з іншим об'єктом. 10. У меню Об'єкт вибери вказівку Вирівня ти та розподілити... й за допомогою інст рументів у відповідній області завдань вирівняй об'єкти один відносно одного, як на малюнку 61. 11. За потреби клацни на червоному пря- мокутнику, щоб маркери зміни розміру змінилися маркерами обертання та на- хилу - стрілка над центром угорі стала горизонтальною. 12. Виконай протягування за маркер нахилу вправо, щоб перетворити прямокутник на паралелограм, після чого виділи всі фігури та здійсни вирівнювання за лівою межею (мал. 62). 13. Намалюй вкладений у папку аркуш па- перу, щоб було зрозуміліше, що зобра- жено папку. Для цього знову вибери інструмент Створення прямокутників і квадратів і намалюй поверх папки білий чи світло-жовтий прямокутник трохи меншого розміру, ніж сама папка (мал. 63). 14. Створи новий шар. Для цього виконай вказівку меню Шар/Додати шар. Надай новому шару ім'я Шар 2. Виділи черво- ний прямокутник і виконай вказівку Шар/ Пересунути позначене до шару та вкажи Шар 2. Мал. 59 Мал. 60 Мал. 61 Мал. 62 Мал. 63

40. 40. 41 15. Зміни колір червоного прямокутника на жовтий. Отримаємо зображення, як на зразку (мал. 57). 16. Збережи результати роботи. Обговорюємо 1. Як розмістити зображення в різних шарах? 2. Які інструменти редактора Inkscape можна використати для управління шарами? 3. Як надати шару нове ім'я? 4. Як змінити порядок розташування шарів? Працюємо в парах 1. Складіть і запропонуйте одне одному виконати тестове завдан- ня на визначення правильної послідовності за матеріалами уроку. Перевірте правильність виконання завдань. 2. Складіть і запропонуйте одне одному виконати інструкцію з ма- лювання деякого зображення в середовищі редактора Inkscape. 3. Розгляньте піктограми до розділів на сайті http://edufuture.biz, зокрема відображені на малюнку 64. Обговоріть, за допомогою яких інструментів векторного графічного редактора можна створити такі піктограми. Запропонуйте одне одному алгоритм створення однієї з таких піктограм. Звичайні уроки Практика Відеоуроки Навчання за кордоном Уроки особистісного зростання Мал. 64 Міркуємо 4. Визнач, за допомогою яких інструментів векторного графічного редактора можна намалювати піктограми програвача мультиме- діа (мал. 65). Скільки шарів доцільно використати для створення кожного із зображень? Мал. 65

41. 41. 42 5. Визнач, з яких об'єктів складаються зображення (мал. 66), та намалюй їх у середовищі редактора Inkscape. Мал. 66 6. Для відзначення переможця інтелектуальної гри "Найрозумні- ший учень" шестикласники в середовищі редактора Inkscape створили емблеми із зображенням сови. Придумай свою емб- лему або обери серед наведених на малюнку 67. Створи відпо- відний малюнок. Мал. 67 Оціни свої знання та вміння  Я можу використовувати різні шари для створення зображень.  Я знаю, за допомогою яких засобів можна опрацьовувати бага- тошарові зображення.

42. 42. 43 6. Додавання тексту до зображень Розділ 1  як додати текстовий напис до зображення в графічному редакторі Paint;  які параметри форматування текстового напису можна змінювати в середовищі Paint ПРИГАДАЙ  як до зображення додати текст;  як розмістити текстовий напис уздовж контуру або всередині фігур;  як підготувати фігурний текст ТИ ДІЗНАЄШСЯ Вивчаємо 1. Як до зображення додати текст? Як і в інших графічних редакторах, до створеного зображен- ня в середовищі Inkscape можна додавати текстові написи. Для цього використовують інструмент з панелі інструментів. Створений текстовий напис можна редагувати та форматувати. Для виконання дій з текстом використовують вказівки меню Текст. Налаштувати параметри форматування тексту можна за до- помогою вказівки Текст/Текст та шрифт (мал. 68). Для текстового напису можна змінювати колір символів і стиль ї х зафарбовування. Найпростіший спосіб змінити колір символів - вибрати потрібний колір на палітрі кольорів. А для повного формату- вання символів текстового напису Мал. 68

43. 43. 44 у вікніЗаповненняташтрихзменюОб'єктмож- на вибрати параметри кольору і способу заповне- ння тексту (мал. 69), кольору і способу заповнення контуру (мал. 70), стилю контуру (мал. 71). До текстового напису можна застосувати й інші параметри. Наприклад, якщо під час ре- дагування напису виконати команду Контур/ Зв'язане втягування, вибрати маркер втягуван- ня (мал. 72), то отримаємо художній текст, як, наприклад, на малюнку 73. Мал. 73 2. Як розмістити текстовий напис уздовж контуру   або всередині фігур? Щоб текст розміщувався вздовж кривої або контуру фігури, слід спочатку створити текстовий напис за допомогою інстру- мента , виділити його та відповідний графічний об'єкт, утримуючи натисненою клаві- шу Shift, і виконати вказівку Текст/Розмістити по конту- ру (мал. 74). Текст можна розміщувати всередині однієї або кількох фігур. Для розміщення тексту в кількох фігурах слід спочат- Мал. 69 Мал. 70 Мал. 71 Мал. 74 Мал. 72 Маркер втягування

44. 44. 45 ку виділити текстовий напис, а потім, утримуючи натисненою клавішу Shift, виділити всі фігури в послідовності, протилежній до бажаної послідовності розміщення тексту. Після виділення всіх необхідних об'єктів вибирають вказівку Текст/Огорнути в рамку. Наприклад, щоб текст на малюнку 75 розмістити всередині фігур, як на малюнку 76, після виділення текстового напису слід спочатку виділити жовтий прямокутник, а потім блакит- ний круг. Мал. 75 Мал. 76 текст усередині фігур Можна розмісти- ти Можна розмістити текст усередині фігур Якщо текст розмістили вздовж контуру або всередині фігур, за допомогою вказівок Текст/Відокремити від контуру та Текст/Вийняти з рамки можна повернути його до початкового вигляду текстового напису. 3. Як підготувати фігурний текст? У середовищі графічного редактора Inkscape можна зміню- вати відстані між літерами, ї хній нахил та розміщувати літери на різній висоті. Для цього в текстовому написі текстовий кур- сор встановлюють перед літерою, до якої будуть застосовувати ефект, і використовують різні комбінації клавіш (табл. 3). Таблиця 3 К омбінація клавіш Р езультат Приклад М И Т Ь Б ЮЧЯ А П Р О Л Д Ж Є ЭІ ВФ К Е Н Г Ш Щ З Х ЇЦ УЙ Backspace Збільшується відстань між літерами

45. 45. 46 Подовження таблиці 3 К омбінація клавіш Р езультат Приклад М И Т Ь Б ЮЧЯ А П Р О Л Д Ж Є ЭІ ВФ К Е Н Г Ш Щ З Х ЇЦ УЙ Є Э Ї Зменшується відстань між літерами М И Т Ь Б ЮЧЯ А П Р О Л Д Ж Є ЭІ ВФ К Е Н Г Ш Щ З Х ЇЦ УЙ Ba Backspace Літера піднімається вище за рівень тексту М И Т Ь Б ЮЧЯ А П Р О Л Д Ж Є ЭІ ВФ К Е Н Г Ш Щ З Х ЇЦ УЙ BaBackspace Літера опускається нижче від рівня тексту М И Т Ь Б ЮЧЯ А П Р О Л Д Ж Є ЭІ ВФ К Е Н Г Ш Щ З Х ЇЦ УЙ Ba Б Ю Л Д Ж Є Э Ш Щ З Х Ї Backspace Літера повертається за годинниковою стрілкою М И Т Ь Б ЮЧЯ А П Р О Л Д Ж Є ЭІ ВФ К Е Н Г Ш Щ З Х ЇЦ УЙ Ba Ь Б Ю О Л Д Ж Є Э Г Ш Щ З Х Ї Backspace Літера повертається проти годинникової стрілки Якщо до заданої комбінації клавіш додати ще клавішу Shift, то процес переміщення або повороту літер буде швидшим.

46. 46. 47 Діємо Вправа 1. Логотип З авдання. Створи зображення логотипа (мал. 77), що склада- ється з фігур різної форми. Додай текстовий напис та розташуй його вздовж контуру фігури. Спроб уй смак с онця! Мал. 77 1. У векторному графічному редакторі Inkscape створи новий до- кумент. Збережи його з іменем Логотип у папці Векторна графіка своєї структури папок. 2. Намалюй круг та задай заливку фігури за зразком. 3. Намалюй листок, розташований у правій частині, як результат перетину двох кругів. Нахили отримане зображення. 4. Скопіюй листок, встав скопійоване зображення, відобрази його зліва направо та розмісти в лівій частині логотипа. Згрупуй усі об'єкти. 5. Додай текстовий напис за допомогою інструмента . Вве- ди текст напису та налаштуй параметри його форматування - добери розмір символів, шрифт, задай колір літер. 6. Виділи текстовий напис і згруповане зображення, утримуючи натисненою клавішу Shift. Виконай вказівку Текст/Розмістити по контуру. 7. Збережи результати роботи.

47. 47. 48 Досліджуємо Вправа 2. Перетворення тексту. З авдання. Досліди, які зміни відбудуться в текстовому напи- сі, до якого застосовано зафарбовування та зв'язування контуру, якщо його виділити за допомогою інструмента і перемістити напис униз чи ліворуч. Видали переміщений напис. Зроби висновок про те, як можна використати таке перетворення тексту. Обговорюємо 1. Як додати текстові написи до зображення? 2. Які параметри форматування текстового напису можна зміню- вати? Як це зробити? 3. Як змінити колір символів текстового напису та їх контури? 4. Які дії слід виконати, щоб розмістити текст уздовж контуру фігури, яка є на зображенні? 5. Які особливості розміщення тексту всередині кількох фігур? 6. Як змінити розташування літер у тексті? Працюємо в парах 1. Запропонуйте одне одному приклади зображень, які можуть містити текстові написи. Обговоріть алгоритми створення таких зображень. 2. Обговоріть, які спільні й відмінні дії можна виконувати з фрагмен- том тексту в середовищах текстового процесора та векторного графічного редактора. За результатами обговорення побудуйте діаграму Венна. 3. Обговоріть, який, на вашу думку, мав би бути логотип вашої ко- манди для гри з м'ячем, якщо на емблемі слід розмістити назву школи та назву команди. За результатами обговорення створіть цей логотип. Міркуємо 4. Склади алгоритм створення в середовищі векторного графічно- го редактора хмари слів (мал. 78), у якій слова розташовані під

48. 48. 49 різними кутами. Діючи за алгоритмом, створи таке зображення, що містить текстові написи. Мал. 78 5. Сплануй ескіз інформаційної таблички для шкільних кабінетів: а) математики; б) фізики; в) літератури; г) мистецтва; д) біології; е) іноземної мови. Реалізуй ескіз своєї інформаційної таблички в середовищі Inkscape. 6. Сплануй зміст і вигляд п'яти висловлювань, які ти разом зі свої- ми друзями використаєш для оформлення шкільного простору з метою популяризації хороших манер. Застосуй до тексту прийо- ми створення фігурного тексту та оформлення контурів. Напри- клад, як на малюнку 79. Мал. 79 7. Сплануй ескіз етикеток для домашніх консервацій. Передбач, що на консервації варто зазначити назву, дату виготовлення та ма- люнок основного компонента. Створи декілька варіантів етикеток та обговори з рідними можливість їх реального використання. Оціни свої знання та вміння  Я можу додавати текст до графічних зображень.  Я вмію форматувати текстові написи, додані до зображень.  Я вмію розміщувати текстові написи вздовж контуру фігур.

# data[].attributes.attachment_link.description
Published on 1. © Морзе Н. В., Барна О. В., Вембер В. П., 2019 © УОВЦ "Оріон", 2019ISBN 978-617-7485-48-2 УДК 004*кл6(075.8) М79 Рекомендовано Міністерством освіти і науки України (наказ МОН України від 12.04.2019 № 472) в идано за рахунок державних коштів. Продаж заборонено Морзе Н. В. М79 Підручник з інформатики для 6 кл.

# data[].attributes.headline
Опрацювати §21-29 

# data[].attributes.subject
Опрацювати §21-29 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Published on

1. 1. 2 © Морзе Н. В., Барна О. В., Вембер В. П., Кузьмінська О. Г., 2018 © УОВЦ "Оріон", 2018ISBN 978-617-7485-80-2 УДК 004.(075.3) І-74 Рекомендовано Міністерством освіти і науки України (лист МОН України від 11.09.2018 № 1/11-9691) Морзе Н. В. І Підручник-74 з інформатики для 5 кл. закладів загальної середньоїосвіти  /Н.  В.  Морзе,В.  П.  Вембер,О.  В.  Барна, О.  Г.  Кузьмінська. К.: УОВЦ "Оріон", 2018. 256 с.: іл. ISBN 978-617-7485-80-2. УДК 004.(075.3) Навчальне видання МОРЗЕ Наталія Вікторівна Вембер Вікторія Павлівна БАРНА Ольга Василівна Кузьмінська Олена Геронтіївна ІНФОРМАТИКА Підручник для учнів 5 класу закладів загальної середньої освіти Редактор В. М. Ліченко Коректор С. В. Войтенко Художній редактор І. П. Медведовська Художник обкладинки І. П. Медведовська Комп'ютерна верстка А. В. Кабиш У підручнику використано малюнки та фотографії авторів: Ale A, Aleksey Boldin, Alexander Podshivalov, Amy Bates, Askold Romanov, Bozena Zuchowska, Craig Robinson, Eric Isselée, Federico Caputo, Igor Zakowski, Ion Popa, Iurii Lupol, Ivan Ilijas, Jiri Hera, Kateryna Davydenko, Marcel De Grijs, Matthew Cole, Stevan Sos, Torkild Retvedt, Vadym Dumanchuk, Vladimir Yudin, Болдін Олексій, Гмиря Віктор, Грамм Світлана, Ємельянов Максим, Залецький Максим, Кабиш Анна, Коновалов Артем, Куницький Роман, Лівий Тарас, Літвіненко Дмитро, Ходченков Євгеній, знімки екрана з гри Angry Birds, а також матеріали з сайтів: http://0552.ua/, http://www.freepik.com/, http://www.metropolistravel.com.ua/. Формат 70x100 1 /16 . Ум. друк. арк. 20,74. Обл.вид. арк. 20,2. ТОВ "Український освітянський   видавничий центр "Оріон"" Свідоцтво про внесення суб'єкта видавничої справи до Державного реєстру видавців, виготовлювачів і розповсюджувачів видавничої продукції Серія ДК № 4918 від 17.06.2015 р. Адреса видавництва: 03061, м. Київ, вул. Миколи Шепелєва, 2 www.orioncentr.com.ua

2. 2. 3 Дорогий друже! Ти продовжуєш крокувати захопливим світом, який відкривають для тебе комп'ютер і вчитель. Порадником і помічником у цій подо- рожі стане підручник, який ти тримаєш у руках. Підручник складається з п'яти розділів. Перший розділ допоможе тобі узагальнити вивчене в молодших класах про світ інформації, ді- знатися більше про різні електронні пристрої, комп'ютери та їх скла- дові, опанувати навички роботи з файлами та папками. Другий розділ присвячено цифровим мережевим технологіям: ти навчишся вико- ристовувати мережу Інтернет для пошуку й завантаження різних да- них, дотримуватися при цьому правил безпеки. Третій розділ допомо- женавчитисястворюватийзмінюватитекстивсередовищітекстового процесора, додавати до них різні об'єкти, у тому числі таблиці та ма- люнки, а четвертий - створювати й виконувати алгоритми в навчаль- ному середовищі. Матеріал п'ятого розділу допоможе тобі обрати навчальний проект і реалізувати його. Тим самим ти не тільки змо- жеш застосувати набуті знання й уміння на практиці, а й дати користь своїм друзям, родині, громаді та стати на крок ближче до мрії - до- сягти успіху у житті та бути корисним для свого оточення. На сторінках підручника ти зустрічатимеш песика Пізнайка та миш- ку Пустунку. Разом з ними ти будеш: дізнаватися нове, використовуючи рубрику Вивчаємо ; виконувати вправи на комп'ютері, які подано в рубриці Діємо ; обговорювати з однокласниками й однокласницями проблеми, що запропоновані в рубриці Обговорюємо ; спільно знаходити відповіді на складні запитання та співпрацювати під час виконання завдань з рубрики Працюємо в парах ;

3. 3. 4 планувати й приймати рішення, розв'язуючи завдання з рубрики Міркуємо ; досліджувати, експериментувати та дізнаватися нове в завданнях рубрики Досліджуємо ; повторювати вивчене й оцінювати свої знання та вміння. Сподіваємось, ти навчишся планувати свою навчальну діяль- ність, міркувати логічно, шукати різні розв'язки завдань, робити висновки. Важливо навчитися доводити свої думки під час обгово- рення чи роботи в парах і групах або визнавати помилковість своїх міркувань на користь більш логічних і доказових. Не обминай цікавих повідомлень, які приносить песику різно- барвний метелик, сідаючи йому на носа . Можливо, вони спонукатимуть тебе шукати цікавинки та продовжувати навчатись і поза сторінками підручника. Деякі завдання в підручнику містять , а то й дві - вони якраз для тебе, людини, що в майбутньому планує бути успішною. Сторінки цього підручника побудовано так, що на початку уроку ти маєш спланувати свою діяльність самостійно: виявити, що ти вже знаєш, які знання бажаєш надбати, а в кінці розділу підвести підсум- ки - що із запланованого вдалося виконати, а над чим ще хочеться попрацювати поглиблено. Для цього наприкінці кожного розділу є особливі сторінки зі схемами рубрики Узагальнюємо. Відкритий для навчання світ запрошує пізнавати, навчатися за- вжди і скрізь: сьогодні це можливо не лише вдома чи в кабінеті інформатики, а й у парку, у полі, лісі, транспорті. Різноманіття елек- тронних пристроїв, які щохвилини вдосконалюються, надає нам доступ до відомостей усього світу. Успіхів тобі, друже, у пізнанні цікавих загадок цього світу! Бажаємо постійних відкриттів нового та захопливого! Автори

4. 4. 5 Інформаційні процеси та системи Розділ 1

5. 5. 6 1. ІНФОРМАЦІЯ, ПОВІДОМЛЕННЯ, ДАНІ Розділ 1  що передає людині сигнал світлофора: інформацію чи по- відомлення;  у який спосіб ти можеш використати мобільний телефон для отримання чи передавання повідомлень;  яким чином можна повідомити про свій настрій на початку уроку своїм батькам, друзям, учителю;  чи може людина отримати повідомлення на безлюдному острові ПРИГАДАЙ  як пов'язані повідомлення, дані та інформація;  які пристрої використовують для роботи з даними ТИ ДІЗНАЄШСЯ Вивчаємо 1. Як пов'язані повідомлення, дані та інформація? Ти вже знаєш, що люди отримують і передають інформацію про навколишній світ за допомогою різних повідомлень. Слово "інформація" походить від латинського informatio. Воно має кілька значень: роз'яснення, виклад, тлумачення; представлен- ня, поняття; ознайомлення. Повідомлення - набір сигналів різної природи: звуків, тексту, зображень, жестів, графіків тощо. Слово сигнал має спільний корінь з англійським sign, що в пере- кладі означає - знак, символ. Написане слово, дорожній знак, картина, жест регулювальника дорожнього руху, СМС є сигналами, які несуть деякі повідомлення. Цікаво

6. 6. 7 Повідомлення можуть передаватися від людини до людини, від людини до пристрою та навпаки, а також між пристроями. Сьогодні часто використовують роботів, якими можна управля- ти голосом або за допомогою мобільних пристроїв. Тоді відправ- ником повідомлення є людина, а отримувачем - машина. Отримувач може прийняти тільки зрозуміле та доступне йому повідомлення. Людина сприймає не сам предмет чи явище, про яке повідомляє відправник, а дані про нього. Дані - це сукупність відомостей, які зафіксовано на деякому носії для зберігання, передавання та опрацювання. Термін дані походить від англійського слова data - факт. Прикладами носіїв даних є папір, фотоплівка, магнітні диски, карти пам'яті тощо. Цікаво Дані фіксуються не тільки за допомогою органів чуття людини, а й за допомогою різних пристроїв. Залежно від пристроїв, які використовують для реєстрації повідомлень, утворюються різні набори даних. Наприклад, коли легкоатлет перетинає фінішну смугу, його результат визначається за допомогою секундоміра (числові дані), відеокамери (відеозображення - відеодані), фотокаме- ри (фотознімки - графічні дані), записом у протоколі (текстові дані) тощо. Коли спортивні судді приймають рішення щодо визначення переможця змагань, де брав участь спортсмен, зафіксовані дані перетворюються у відомості (наприклад, визначаються прізви- ща переможців), які кожен може трактувати по-різному: пере- можець - як своє сходження на п'єдестал, спортсмен - шанси на перемогу в наступних забігах, суддя - завершення змагання тощо. Таким чином утворюється різна інформація. Відомості, які не використовуються, стають шумом. Напри- клад, сигнали машини швидкої допомоги для людини, яка на неї чекає, означають, що надійшла допомога, для водія авто, який їде цією ж дорогою, - необхідність звільнити смугу, а для люди- ни, що йде вулицею, - це лише різкий звук сирени, тобто шум. Інформація може перетворюватися на шум і навпаки. Напри- клад, реклама водних окулярів, якщо ти не займаєшся плаван-

7. 7. 8 ням, для тебе є шумом, але стає корисною при відвідуванні ба- сейну. Разом з тим, ціна та інші характеристики таких окулярів стають шумом після їх придбання. 2. Які пристрої використовують для роботи з даними? При виборі пристроїв потрібно визначити, як ти плануєш ви- користовувати одержані дані. Наприклад, для здійснення роз- рахунків із числовими даними можна використати калькуля- тор. Для опрацювання графічних і відеоданих використовують фотоапарати або відеокамери (мал. 1). Визначити вагу людини або предмета допоможуть електронні ваги. Для збереження зву- кових даних застосовують диктофон. Записані на спеціальний носій дані можна багаторазово відтворювати й навіть змінювати. Цифрові браслети різних виробників можуть мати різні функції - вимірювання пульсу, відстеження сну, визначення кількості про- йдених кроків, визначення кількості калорій тощо. Калькулятор Фотоапарат Відеокамера Електронні ваги Диктофон Цифровий браслет Мал. 1 Сьогодні існує багато універсальних пристроїв для роботи з даними різних типів. Одним з таких пристроїв є комп'ютер. Діємо Вправа 1. Дані про фізичний стан. Завдання. Оля зібрала дані про свій фізичний стан для участі у всеукраїнському забігу. З поданого списку утвори ланцюжок із трьох груп слів чи словосполучень, які дають відповідь на запитання за такою послідовністю: який показник; які дані отримані; яким при- строєм визначені? 1) температура; 2) зріст; 3) вага; 4) частота пульсу;

8. 8. 9 5) 140; 6) 42; 7) 80; 8) 36,6; 9) секундомір; 10) вимірювальна стрічка; 11) електронні ваги; 12) термометр. Виконай вправу, запропоновану за посиланням http://LearningApps.org/view2506864. Скористайся підказками, які допоможуть тобі впорядкувати дані (мал. 2). Мал. 2 Наведи приклад повідомлення про стан Олі. Яку інформацію дістане спортивний лікар? А тренер спортивної секції? Обговорюємо 1. Як пов'язані повідомлення та інформація? 2. Хто або що може обмінюватись повідомленнями? 3. Як людина фіксує отримані дані? Наведи приклади. 4. Для чого людина використовує різні пристрої під час роботи з даними? Наведи приклади. 5. Якими пристроями для роботи з даними користуються члени твоєї родини? Наведи приклади. 6. Які дані про себе ти можеш повідомити класному керівникові, шкільній медсестрі, своїм однокласникам й однокласницям? Які типи даних при цьому утворюються? Наведи приклади. 7. Коли дані стають інформацією? Від чого це залежить? Наведи приклади. 8. Наведи приклади, коли відомості є для тебе шумом. Чи може шум перетворюватися на інформацію? А навпаки? Працюємо в парах 1. По черзі називайте приклади даних, з якими ви працюєте на різ- них уроках. Переможцем стане той, хто наведе правильний при- клад останнім. 2. По черзі формулюйте повідомлення про призначення певного при- строюдляроботизданими,товаришевіпотрібновгадатийогоназву. Пристрої для опису: комп'ютер, телефон, диктофон, факс, плеєр (програвач), калькулятор, фотоапарат, відеокамера, ігрові пристав-

9. 9. 10 ки, навігатор. Уточніть, дані якого типу при цьому утворюються. Приклад повідомлення: пристрій, що використовується для за- писування голосу. Відповідь: диктофон; звукові дані. 3. У магазині ви можете з етикетки (мал. 3) одержати різні дані про товар. По черзі називайте приклад даних та яку інформацію можна дістати. Наприклад, за датою виготовлення (дані про число, місяць і рік) - можна визначити, чи є товар придатним до вживання. Обговоріть у парі, чи однакову інформацію одер- жують покупці, аналізуючи етикетки однакових товарів. Мал. 3 Міркуємо 4. У таблиці 1 подано предмети та засоби для реєстрації даних. Обміркуй, які дані можна записати до третього стовпчика таблиці та яку інформацію можна дістати. За приклад візьми перший рядок таблиці. Таблиця 1 Предмет Засіб Дані Інформація Розміри столу (числові дані) Стіл можна поставити біля вікна кімнати

10. 10. 11 Предмет З асіб Д ані І нформація 5. Розглянь малюнки, знайдені на стінах стоянки "Кам'яна могила" неподалік від Мелітополя (мал. 4). Серед поданих у таблиці 2 повідомлень визнач, яку інфор- мацію вони можуть нести людям різних професій, що з ними працювали: худож- нику, історику, туристу. Обґрунтуй свою думку. Таблиця 2 1 2 3 4 Підтвердження місця поселень стародавніх людей на терито- рії України Зображення биків, козлів, мамонтів та носорогів - старовинні або несучасні Малюнки виконано не в наш час Малюнки залишили люди, що не шанують природу Оціни свої знання та вміння  Я розумію, що таке інформація.  Я знаю, що інформація передається за допомогою повідомлень.  Я розумію, коли утворюються дані.  Я розумію, як пов'язані терміни повідомлення, дані, інформація та шум.  Я розумію, чому люди користуються пристроями для роботи з даними.  Я можу навести приклади пристроїв для роботи з даними різних типів. І нформація, повідомлення, дані. Словничок Мал. 4

11. 11. 12 2. ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ ТА ПРОЦЕСИ Розділ 1  дії, які ти використовуєш для отримання потрібних відомос- тей під час виконання домашнього завдання;  що найчастіше ти робиш, коли працюєш в Інтернеті: шукаєш, зберігаєш, опрацьовуєш чи передаєш повідомлення;  якими пристроями ти користуєшся для роботи з повідом леннями в школі, а якими - удома ПРИГАДАЙ  якими пристроями користуються для реалізації інфор- маційних процесів;  як інформаційні технології впливають на життя людей ТИ ДІЗНАЄШСЯ Вивчаємо 1. Якими пристроями користуються для реалізації   інформаційних процесів? Людина постійно отримує, шукає, зберігає, опрацьовує й пе- редає повідомлення, коли пізнає навколишній світ і спілкуєть- ся. При цьому вона може виконувати з повідомленнями різні дії залежно від поставленої мети. Такі дії називають інформацій- ними процесами (мал. 5). Інформаційні процеси Отримання повідомлень Передавання повідомлень Збереження повідомлень Опрацювання повідомлень Пошук повідомлень Мал. 5

12. 12. 13 Для реалізації інформаційних процесів застосовують різні пристрої. Для пошуку потрібних відомостей людина має чітко сформу- лювати запитання з потрібної теми про явище чи предмет, звер- нутися з ним до відповідного джерела - книги, енциклопедії, Інтернету, відеозаписів тощо. Використання технічних засобів може значно полегшити цей процес. Наприклад, за допомогою спеціальних програм, вста- новлених у мобільному телефоні, можна визначити дані про твоє місцезнаходження, про температуру повітря у твоєму місті, час і дату; за QR-кодом - дізнатися про пам'ятку архітектури під час екскурсії тощо. Використання спеціальних пристроїв для отримання повідомлень дає змогу людині одержати більш точні дані про навколишній світ, ніж при використанні лише власних органів чуття. Так, для визначення температури в духовій шафі викорис- товують вбудований термометр. Одержані дані про температуру потрібні, наприклад, для того, щоб дотримуватись інструкції ви- пікання пирога. А відкрити нові планети чи зірки люди змогли завдяки використанню телескопа. Електронні ваги використову- ють для зважування предметів (мал. 6). Спідометром фіксують швидкість. За допомогою мікроскопа досліджують дрібні об'єкти. Барометром визначають атмосферний тиск. Електронні ваги Спідометр Мікроскоп Барометр Мал. 6 Отримані чи знайдені повідомлення можна передавати. Текстові, звукові, графічні повідомлення передають за допомогою сучасних пристроїв - звичайного телефону, смартфону, радіо, телевізора, факсу, навігаторів, супутникового зв'язку на будь- які відстані (мал. 7).

13. 13. 14 Стаціонарний телефон Смартфон Супутникова антена Мал. 7 Опрацювання повідомлень, як правило, пов'язане з їх змі- ною. Повідомлення опрацьовуються під час зміни способу їх по- дання. Наприклад, скрипаль, граючи на скрипці, перетворює повідомлення, записані нотами (графічні дані), на звуки. Після перенесення знятого на камеру відео редактор на комп'ютері монтує відеоролик. Сьогодні є пристрої, здатні опрацьовувати дані "самостійно". Наприклад, за допомогою навігатора можна визначити відомості про місцезнаходження автомобіля - геода- ні, які надходять із супутника, перетворюються у графічні дані про карту руху, звукові дані про наближення повороту, числові дані про максимально допустиму швидкість на ділянці дороги тощо. Але в усякому разі, дані - результати пошуку чи опрацю- вання - потрібно аналізувати й оцінювати задля прийняття ви- важених рішень. Наприклад, автомобіліст, спираючись на дані навігатора, може розрахувати час подорожі автомобілем, вибра- ти оптимальний маршрут чи змінити його. Кінцеві чи проміжні результати можна зберігати, а можна передавати, щоб, напри- клад, поінформувати про пробки на дорозі чи обговорити мож- ливість зустрічі. Перший у світі радіозв'язок було випробувано в лютому 1900 р. Винахідник радіо О. С. Попов налагодив зв'язок між потерпі- лим біля острова у Фінській затоці військовим кораблем і містом Котка (відстань 50 км). Екіпаж корабля було врятовано. Цікаво До винайдення писемності люди зберігали повідомлення тільки у своїй пам'яті. Сьогодні для збереження повідомлень використовують папір, дерев'яні, металеві та інші поверхні, кінострічки, а також зберігають повідомлення в електронному вигляді - на дисках і картах пам'яті. Для збереження повідом

14. 14. 15 лень використовують друкарські пристрої, фотоапарат, відео камеру, диктофон, комп'ютер (мал. 8). Принтер Фотоапарат Відеокамера Диктофон Комп'ютер Мал. 8 2. Як інформаційні технології впливають на життя людей? Інформаційні процеси можна реалізувати за допомогою інформаційних технологій. Наприклад, у давнину пошук, реєстрування, опрацювання та зберігання даних здійснюва- ли вручну. При цьому використовували папір для запису та передавання даних, рахівницю - для їх підрахунку тощо. Сьогодні ми не уявляємо свого життя без комп'ютерних мереж і засобів комунікації, пристроїв, які автоматизують інформа- ційні процеси. Онлайнові покупки й замовлення квитків, про- ведення переговорів й онлайнове спілкування, управління ро- ботами, створеними з Лего, - усе це приклади використання інформаційних технологій. Інформаційні технології - це сукупність інформаційних процесів з використанням засобів збирання, отримання, накопичення, збереження, опрацювання та передавання даних за допомогою комп'ютерів, мереж для отримання нової інформації про предмет, процес або явище. Слово технологія походить від грецьких techne - мистецтво, майстерність, уміння, процес і logos - слово, учення. Цікаво Наголошуючи на використанні комп'ютерних мереж і засобів комунікації, сьогодні інформаційні технології також на- зивають інформаційно-комунікаційними (ІКТ). Інформаційні технології ти також застосовуєш, навчаючись у школі та на дозвіллі. Наприклад, для планування екскурсій можна спільно з однокласниками й однокласницями створити

15. 15. 16 календар погоди на місяць і розмістити його у класному куточку. Для цього ти можеш знайти потрібні відомості в Інтернеті, про- аналізувати їх (дані з різних сайтів); обчислити середнє значення денних температур і зберегти на комп'ютері у вигляді текстового документа чи занотувати в зошиті; погодити з однокласниками й однокласницями форму подання результатів (таблиця, текст, схема чи графік температур) та створити підсумковий документ: зобразити вручну чи роздрукувати на принтері в разі опрацюван- ня даних за допомогою комп'ютера. Використання інформаційних технологій для забезпечення потреб певних груп людей чи організацій привело до створення інформаційних систем. Наприклад, твої батьки використовують інформаційні системи банків, коли оформлюють картки та здій- снюють розрахунки в супермаркеті, купуючи продукти і товари, для придбання квитків на автобус, потяг чи літак, отримання кни- жок у бібліотеці тощо. Діємо Вправа 1. Процеси та дії. Завдання. До запропонованих інформаційних процесів укажи дії, що їм відповідають. Використай для цього вправу за посилан- ням http://LearningApps.org/view2507712 (мал. 9). Мал. 9 Обговорюємо 1. Які інформаційні процеси ти спостерігаєш чи здійснюєш удома, у школі, на природі? Наведи приклади. 2. Наведи приклади, як у давнину люди передавали, зберігали й опрацьовували повідомлення. Чому для цього стали придумува- ти різні способи та пристрої?

16. 16. 17 3. Які пристрої для реалізації інформаційних процесів застосову- ють люди в наш час? Які з них використовуєш ти і члени твоєї сім'ї? Наведи приклади. 4. Поясни та обґрунтуй, чому люди багатьох професій застосову- ють у своїй роботі інформаційні технології. 5. Обґрунтуй, як можна використати інформаційні технології для свого навчання. Працюємо в парах 1. По черзі називайте пристрої, які можна використати для реалізації одного з інформаційних процесів. Один називає пристрій, другий у відповідь називає інформаційний процес. Потім міняйтесь ролями. Наприклад: * калькулятор - опрацювання повідомлень; * диктофон - збереження повідомлень. 2. Пограйте у гру "Продовж ланцюжок", у якій називайте по черзі дію, що описує кожний з інформаційних процесів у навчальній діяльності в заданих ситуаціях: * потрібно розв'язати задачу з математики; * для уроку історії - підготувати повідомлення про джерела історичних відомостей; * установити флюгер на географічному майданчику школи. 3. Сучасні школярі використовують інформаційні технології для: * пошуку повідомлень; * підготовки текстів і їх друку; * перегляду зображень і навчального відео; * створення малюнків, схем і їх зміни; * виконання обчислень; * прослуховування та створення музичних творів; * збереження та представлення навчальних матеріалів; * виконання вправ на тренажерах тощо. Поставте по черзі одне одному запитання, відповідь на яке міс- титься в поданому списку. Уточніть, які пристрої для цього ви- користовуються. Наприклад: як ти використовуєш інформаційні технології на уроках музики? Можлива відповідь: для прослухо- вування музичних творів на комп'ютері. 4. Визначте роль інформаційних технологій у житті сучасної людини. Для цього по черзі продовжте речення: "Якби не було інформаційних технологій...". Переможе той, хто останнім зможе завершити речення. Приклад: "Якби не було інформаційних технологій, неможливо було б дивитися фільми чи відео в зручний час за допомогою І нтернету".

17. 17. 18 Міркуємо 5. Створи з номерів пристроїв, зображених на малюнку 10, п'ять груп для реалізації кожного з п'яти інформаційних процесів. Чи є при- строї, які можуть увійти до різних груп? Принтер Смартфон Електронні ваги Термометр Калькулятор Навігатор Барометр Термо- гігрометр Комп'ютер Спідометр Фотокамера Банкомат Мал. 10 Назви пристрої, які слід віднести: до верх- нього круга схеми (мал. 11) - пристрої для збереження повідомлень, і до ниж- нього - пристрої для передавання пові- домлень. Та окремо - ті, що належать до обох кругів одночасно. 6. За поданим зразком (табл. 3) склади й заповни в зошиті таблицю для таких при- строїв: смартфон, відеокамера, супутни- кова антена, ігрова приставка. Таблиця 3 Пристрій Збереження   повідомлень Передавання   повідомлень Комп'ютер + + Телефон - + 1 5 9 2 6 10 3 7 11 12 4 8 Пристрої   для збереження повідомлень Пристрої   для передавання повідомлень Мал. 11

18. 18. 19 7. У наш час для здійснення інформаційних процесів люди різних професій використовують інформаційні технології та пристрої. Універсальним пристроєм для реалізації інформаційних процесів є комп'ютер. Заповни в зошиті порожні клітинки таблиці 4. Таблиця 4 Професія   людини Д ія І нформаційний процес Медичний працівник За допомогою комп'ютерної діагностики встановлює стан здоров'я та визначає захворювання людини Отримання Геолог За допомогою спеціальних комп'ютерних програм і пристроїв аналізує зміни в земній корі та прогнозує можливі землетруси Бухгалтер Збереження Переглядає повідомлення про наявність квитків на потяг на екрані комп'ютера Передавання Оціни свої знання та вміння  Я можу назвати інформаційні процеси.  Я можу назвати пристрої для реалізації різних інформаційних процесів.  Я можу назвати приклади реалізації інформаційних процесів у своїй навчальній діяльності.  Я розумію, яку роль відіграють інформаційні технології в житті сучасної людини.  Я можу навести приклади застосування інформаційних техно- логій у навчальній діяльності та повсякденному житті. І нформаційні технології, інформаційні процеси. Словничок

19. 19. 20 3. РІЗНОВИДИ КОМП'ЮТЕРІВ Розділ 1  чи можна комп'ютер використовувати замість телевізора, мобільного телефону, калькулятора;  що твої батьки, друзі, знайомі вміють робити на комп'ютері;  які комп'ютерні презентації було створено тобою і в якій програмі;  що спільного та відмінного між правилами безпечного пере- ходу вулиці й роботи з комп'ютером ПРИГАДАЙ  що є інформаційною системою;  якими бувають персональні комп'ютери;  як працювати з комп'ютером безпечно ТИ ДІЗНАЄШСЯ Вивчаємо 1. Що є інформаційною системою? Людина живе та працює у світі систем. Вони різняться як складом, так і метою функціонування. Наприклад, системою є освітній заклад, комерційна фірма, автомобіль, комп'ютер тощо. Залежно від мети їх можна розглядати і як єдине ціле, і як сукупність окремих складових, що взаємодіють між собою. Сукупність пристроїв і програм, призначених для зберіган- ня, опрацювання, подання й передавання даних різного типу, називають інформаційною системою. Інформаційна система складається з апаратної та інформа- ційної складових (мал. 12). Сукупність апаратних пристроїв і технічних засобів для пере- давання різноманітних даних називають його апаратною скла- довою (від англ. hardware - жорсткий виріб). Інформаційну складову (від англ. software - м'який, ніжний виріб) можна розглядати як сукупність програм і даних. Сукупність описів правил управління пристроями інформаційної системи та опра-

20. 20. 21 цювання даних називають її програмною складовою, або про- грамним забезпеченням, а описи - програмами. Ін формаційнА система Апаратна складова Пристрої Програми Технічні засоби зв'язку Дані І нформаційна складова Мал. 12 Одним із пристроїв, на базі якого реалізується інформацій- на система, є комп'ютер. Комп'ютер здатний приймати, збері- гати та опрацьовувати числові, символьні, графічні, звукові та інші дані. Усі зазначені операції виконуються за допомогою комп'ютера автоматично за певними заздалегідь створеними людиною програмами. Застосування комп'ютера як інструмента для роботи з даними багатогранні та різноманітні. Людина може використовувати комп'ютер у процесах пошуку й передавання даних. Середовищем передавання може бути радіо, телефонна, оптиковолоконна, супутникова чи інша лінія зв'язку. За допо- могою сучасних каналів зв'язку комп'ютери можна об'єднувати в мережі та передавати велику кількість даних на значні відста- ні швидко і якісно. Опанувати сучасний комп'ютер досить лег- ко. Для виконання певного завдання за допомогою комп'ютера необхідно знайти відповідну програму, опрацювати за її допомо- гою певні дані, проаналізувати одержані результати, за потреби зберегти їх і надіслати для обговорення чи поширення іншим. 2. Якими бувають персональні комп'ютери? Якправило,укомп'ютерномукласітипрацюєшзістаціонарним персональним комп'ютером - комп'ютером, установленим у пев- ному приміщенні й постійно підключеним до електромережі. Слово персональний означає - призначений для особистого використання (від англ. рerson - персона, особистість). Цікаво

21. 21. 22 Часто персональний комп'ютер потрібний людині поза ро- бочим місцем чи домом. Умови праці, навчання або відпочин- ку та робочі місця людей різноманітні. Дехто працює чи подо- рожує високо в горах, інші - під водою на підводному човні. Постійно змінюють своє місце перебування капітани суден, стюардеси, машиністи й провідники, військові, охоронці, сту- денти. Для людей, яким потрібно переміщуватися та працювати з комп'ютером, створено й інші комп'ютери: портативні, план- шетні та кишенькові. Портативні комп'ютери - це ноутбуки й нетбуки (мал. 13), вони мають усі властивості стаціонарних, але можуть поміститися навіть у портфелі. Ноутбук Нетбук Планшет Мал. 13 Слово портативний (від фр. portatif і лат. porto - ношу) означає - невеликий за розмірами, зручний для носіння із собою будь-який предмет, який легко переносити з одного місця в інше. Цікаво Ноутбук (від англ. notebook - блокнот, блокнотний персональ- ний комп'ютер) - портативний персональний комп'ютер, корпус якого згортається у вигляді книжки. Звідси й пішла назва такого виду комп'ютерів. Ноутбуки мають невеликі розміри та вагу, де- який час можуть працювати на акумуляторних батареях. Нетбук - портативний персональний комп'ютер, який при- значено для забезпечення доступу до Інтернету. Нетбуки мають ще менші від ноутбука розміри та вагу, низький рівень спожи- вання електроенергії. Планшетні комп'ютери - це персональні комп'ютери, які містять сенсорний, тобто чутливий до дотиків екран. Такий екран використовують для введення даних без застосування клавіатури й миші. Вводити дані можна за допомогою спеціаль- ного пера - стілуса, або пальцем руки.

22. 22. 23 Слово планшет походить від французького planchette - маленька дощечка (від planche - дошка). У 1972 р. Алан Кей уперше довів до досконалості фантастичні ідеї щодо існування планшета. Цей гені- альний інженер розробив зручний в управлінні комп'ютер для дітей і назвав його Dynabook. Алан Кей усім розповідав про "комп'ютер розміром із блокнот, із плоским сенсорним екраном і можливістю підключатись до мереж без дротів". Але десятки років планшетні комп'ютери не були популярними. Цікаво Кишенькові комп'ютери - найменші від усіх інших за розмі- рами, оскільки можуть уміститися навіть у кишені. Вони також мають сенсорний екран. Кишенькові комп'ютери, що мають ще й функції мобіль- ного телефону, називають смартфонами, або комунікаторами (мал. 14). Мал. 14 С мартфон (від англ. smartphone) - розумний телефон. Слово комунікатор уперше було вжито в кінофільмі в 1966 р., у значен- ні пристрою для забезпечення безпровідного зв'язку між членами команди корабля. Мобільних телефонів тоді ще не уявляли. Мартін Купер, творець ідеї мобільного телефону, зізнався, що вона прийшла до нього саме від комунікатора з кінофільму. Цікаво Перший в Україні універсальний комп'ютер МЭСМ (від рос. Малая Электронная Счётная Машина - мала електронна обчислювальна машина) було спроектовано та введено в дію в 1950 р. під керівни- цтвом С. О. Лебедєва. А один з перших персональних комп'ютерів, який мав назву МИР (від рос. Машина для Инженерных Расчётов - машина для інженерних розрахунків), було створено в 1965 р. під керівництвом академіка В. М. Глушкова. Цікаво

23. 23. 24 3. Як працювати з комп'ютером безпечно? XXI століття - час інформаційних технологій. Усе більше людей на планеті використовують комп'ютери. Усім їм потрібно знати відповідні правила безпеки (мал. 15). Повторимо правила безпечної роботи за комп'ютером: 1. Тримай безпечну відстань від очей до екрана монітора - 50 см. 2. Не торкайся проводів живлення, розеток, задньої панелі сис- темного блока та монітора. 3. Не використовуй сторонніх предметів. 4. Не принось на робоче місце поруч із комп'ютером їжу та напої. 5. Руки мають бути сухими й чистими. 6. Час безперервної роботи за комп'ютером не має перевищува- ти 15 хв. 7. При виникненні незвичайної ситуації з комп'ютером: дивні сигнали, блимання, запах та інші неполадки в роботі - негайно повідом учителя чи лаборанта у школі, а вдома - дорослих. Подібних правил слід дотримуватися не тільки під час роботи зі стаціонарним персональним комп'ютером. Їх потрібно вико- нувати й під час роботи з іншими персональними комп'ютерами.  якісні комп'ютери  спеціальні меблі  oсвітлення приміщення Комп'ютери  та меблі  визначений час для комп'ютерних ігор  знання загроз Інтернету  обмеження впливу віртуальної реальності  до 15 хв  правильна поза Стреси Користування комп'ютером Мал. 15 Діємо Вправа 1. Види персональних комп'ютерів. Завдання. У презентації Види комп'ютерів зміни заголовки слайдів відповідно до видів комп'ютерів, зображення яких розмі- щено на кожному слайді.

24. 24. 25 1. Відкрий файл Види комп'ютерів, що зберігається в папці Інфор- маційні процесиКомп'ютери, та переглянь презентацію. 2. Пригадай правила редагування текстових написів у редакторі презентацій, з яким ти вмієш працювати. 3. Зміни заголовки слайдів 2, 3 і 5 відповідно до видів комп'ютерів, зображення яких подано на кожному слайді. П і д к а з к а. Потрібні назви можна знайти на шостому слайді презентації Види комп'ютерів. 4. Збережи внесені зміни до презентації. Місце збереження пре- зентації тобі вкаже вчитель. Вправа 2. Субтитри. З авдання. До відео про безпечну роботу за комп'ютером створи субтитри та доповни ними презентацію Правила. 1. Переглянь відео, розміщене за адресою https://www.youtube.com/ watch?v=jbV5dGvJWyo#t=44 (мал. 16). Які субтитри ти запропонував би до цього відео? 2. Сформулюй правила безпечної роботи за комп'ютером та доповни ними презентацію Правила, яка збережена в папці І нформаційні процеси Комп'ютери. Обговорюємо 1. Які види комп'ютерів використовують твої рідні, знайомі? Наведи приклади. 2. Що мають спільного та чим відрізняються стаціонарні й порта- тивні комп'ютери? 3. Як використовують сучасні смартфони в повсякденному житті? А в професійній діяльності? Наведи приклади. 4. Наведи приклади з повсякденного життя, коли тобі доводилося спостерігати за роботою людей, які використовували різні види персональних комп'ютерів у своїй професійній діяльності. 5. Яких правил слід дотримуватися для безпечної роботи з пер- сональним комп'ютером? Чи однакові правила для роботи в комп'ютерному класі та вдома? Працюємо в парах 1. Визначте найзручніше положення рук для роботи з клавіатурою (мал. 17). Мал. 16

25. 25. 26 а б в Мал. 17 Обговоріть й обґрунтуйте причину свого вибору. 2. Наведіть аргументи для доведення зручнос- ті вказаного на малюнку 18 положення ніг під час роботи за персональним комп'ютером для попередження втоми м'язів. Обговоріть, що можна зробити, якщо ступні ніг не мають опори. 3. Знайдіть комп'ютери серед пристроїв, що зображені на малюн- ку 19. Обговоріть, чим вони відрізняються. Об'єднайте інші пристрої в групи. За якими ознаками ви це ро- били? Обговоріть, які із зображених пристроїв є несучасними. Які пристрої, на вашу думку, скоро будуть непотрібні людству? Пофан- тазуйте, які нові пристрої будуть корисні людям у майбутньому. Мал. 19 4. Придумайте назву для таблиці 5. За прикладом обговоріть осо- бливості роботи людини кожної професії, поданої на схемі (мал. 20). Визначте, які саме комп'ютери можуть використову- вати люди даних професій. 1 5 9 2 6 10 3 7 11 4 8 12 Мал. 18

26. 26. 27 Таблиця 5 Назва   професії І нструменти Д ля чого   використовує   персональний комп'ютер Комп'ютер   якого виду   доцільно   обрати Художник Мольберт, фарби, пензлі Удосконалює зобра- ження, створює ескізи, публікує свої роботи для обговорення, вивчає досвід інших митців Стаціонарний Мал. 20 Бібліотекар Космонавт Учитель Учений Механік Композитор Перукар Агроном Продавець Лікар Міркуємо 5. Опиши дії, які ти зможеш виконувати на комп'ютері: а) стаціонарному; б) планшетному; в) кишеньковому. Для цього скористайся допоміжним списком дій: * читати книги, статті; * вводити текст; * робити замітки; * працювати в мережі Інтернет; * дивитися фільми та кліпи; * грати в улюблені ігри; * слухати музику; * орієнтуватися на місцевості. 6. Брат твоєї однокласниці Аліни має планшет-трансформер з мож- ливістю підключення екрана до клавіатури й миші. Аліна вважає, що такий планшет є оптимальним пристроєм для роботи. Підтверди або спростуй припущення Аліни. Для цього визнач, які дії, що ти плануєш виконувати за допомогою стаціонарного, портативно- го чи планшетного комп'ютерів, можна виконати й за допомогою планшета-трансформера (мал. 21).

27. 27. 28 Мал. 21 Дії, які можна виконати за допомогою комп'ютерів: стаціонарного       портативного планшетного 7. Запиши у зошиті послідовно види сучасних персональних комп'ютерів, які можна на схемі впорядкувати за: * вагою; * розміром; * рівнем споживання електроенергії. Оціни свої знання та вміння  Я можу пояснити правила поведінки під час роботи в комп'ютерному класі.  Я знаю, чому слід дотримуватися правил безпечної роботи за комп'ютером.  Я можу назвати приклади різноманітних персональних комп'ютерів.  Я можу пояснити відмінність між різними видами комп'ютерів.  Я можу навести приклади використання комп'ютерів у повсяк- денному житті.  Я можу навести приклади використання комп'ютерів у профе- сійній діяльності людей різних професій. Стаціонарні комп'ютери, портативні комп'ютери, планшетні комп'ютери, смартфони. Словничок

28. 28. 29 4. СКЛАДОВІ ПЕРСОНАЛЬНОГО КОМП'ЮТЕРА Розділ 1  які пристрої потрібні для збирання власного комп'ютера;  для здійснення яких інформаційних процесів ти використо- вуєш комп'ютер;  чи можна працювати з комп'ютером без миші, клавіатури, принтера ПРИГАДАЙ  якими є складові комп'ютера;  які пристрої використовують для введення та виведення даних;  які пристрої розміщуються в системному блоці ТИ ДІЗНАЄШСЯ Вивчаємо 1. Якими є складові комп'ютера? Учителі й лікарі, інженери й композитори, учені й домогос- подарки, агрономи й підприємці, конструктори й письменни- ки використовують комп'ютер, щоб вводити дані, зберігати їх, працювати з ними та передавати іншим людям. Для кожного із цих інформаційних процесів використовують різні пристрої комп'ютера, тому їх можна об'єднати у групи: пристрої введення, опрацювання, зберігання та виведення да- них (мал. 22). складові комп'ютера Пристрої введення даних Пристрої зберігання даних Пристрої опрацювання даних Пристрої виведення даних Мал. 22

29. 29. 30 Дані надходять до комп'ютера за допомогою пристроїв введення. Потім вони опрацьовуються процесором і зберігають- ся в пам'яті. Результати виводяться за допомогою пристроїв виведення. Ти вже знаєш, що до основних складових стаціонарного пер- сонального комп'ютера належать: системний блок, монітор, клавіатура, миша. За потреби до системного блока комп'ютера можна приєдну- вати й інші пристрої (мал. 23), наприклад: * колонки або навушники - для відтворення звуку; * принтер - для друку; * проектор - для демонстрації зображення на великий екран. Мікрофон Принтер Сканер Колонки Системний блок Клавіатура Монітор Миша Мал. 23 У ноутбуках, нетбуках, планшетних чи кишенькових комп'ютерах системний блок, монітор, а часто й інші пристрої об'єднані в один. 2. Які пристрої використовують для введення   та виведення даних? Пристрої введення призначені для введення даних. До них належать клавіатура, миша, джойстик, сканер, мікрофон, веб- камера (мал. 24). Ці пристрої автоматизують інформаційний процес переда- вання даних до комп'ютера. Наприклад, клавіатура - для чис- лових і текстових даних, сканер - текстових і графічних, мі- крофон - звукових, веб-камера - відеоданих. Миша є вказівним пристроєм введення.

30. 30. 31 Поширеною є легенда, що назва "миша" (від англ. - mouse) з'явилась у Стенфордському дослідницькому інституті (США) через схожість проводу із хвостиком однойменного гризуна - у ранніх моделях він виходив із задньої частини пристрою. Цікаво Клавіатура Миша Джойстик Сканер Мікрофон Веб-камера Мал. 24 За допомогою пристроїв виведення (мал. 25) дані з комп'ютера можна виводити на екран монітора, друкувати на принтері, про- слуховувати. Зазначені пристрої використовують для реалізації інформаційного процесу отримання даних людиною. Монітор Принтер Колонки Навушники Мал. 25 Ти вже знаєш, що монітор, або дисплей, - пристрій відобра- ження даних на екрані, а принтер - пристрій для друку, тобто виведення текстових чи графічних даних на папір або плівку. За допомогою колонок і навушників людина отримує звукові дані. Пристрої для введення та виведення даних швидко змінюють- ся. Наприклад, поряд зі звичайною контактною клавіатурою вико- ристовують мембранну (мал. 26) та віртуальну (мал. 27).

31. 31. 32 А в пристроях, які оснащені сенсорним екраном, сам екран є пристроєм введення та виведення. Керувати таким пристроєм можна за допомогою стілуса або руки. 3. Які пристрої розміщуються в систем- ному блоці? У системному блоці стаціонарного комп'ютера містяться пристрої опрацю- вання та зберігання даних. Роботою всіх пристроїв комп'ютера та здійсненням обчислень і перетворенням да- них управляє процесор (мал. 28). Від його обчислювальної потужності здебільшого й залежить продуктивність комп'ютера. Саме тому процесор називають електрон ним мозком комп'ютера. Процесор - мікросхема, яка розміщуєть- ся всередині системного блока і призна- чена для виконання функцій управління пристроями та опрацювання даних. Пам'ять комп'ютера, що призначена для зберігання даних і програм, поділяють на внутрішню та зовнішню. Деякі пристрої зберігання даних, пристрої запису й зчитування даних, записаних на зовнішніх носіях, розміщені всередині системного блока. До та- ких належать: пристрої внутрішньої пам'яті, накопичувач на жор- стких магнітних дисках, пристрій для роботи з оптичними дис- ками (дисковод). Магнітні й оптичні диски, флеш-накопичувачі належать до носіїв тривалого зберігання даних. Їх також назива- ють - зовнішня пам'ять (мал. 29). Жорсткий магнітний диск (або вінчестер), як правило, ви- користовують для зберігання різних даних: текстів, числових даних, зображень, музичних композицій, фільмів, ігор тощо. Флеш-накопичувачі й компакт-диски (оптичні диски) також використовують для зберігання даних. Часто за допомогою цих пристроїв люди переносять дані з одного комп'ютера на інший. Сучасні карти пам'яті можна застосовувати не лише для комп'ютерів, а й для інших пристроїв, наприклад, для фотока- мер чи мобільних телефонів. Мал. 28 Процесор Мал. 26 Мал. 27

32. 32. 33 Говорять, що назва вінчестер, яку використовують для скоро- чення терміна жорсткий магнітний диск, виникла в 1973 р. Роз- робники об'єднали в одному корпусі пластини диска та головки для їх читання. Кількість таких пластин і будова відповідали кіль- кості патронів у зарядах мисливської гвинтівки - вінчестера. Відтоді розміри корпусу та кількість пластин у жорсткому маг нітному диску дуже змінилися. А назва так і залишилась. Цікаво Назву "флеш" для звичного нам усім носія придумав Шойі Аріі- зумі (Shoji Ariizumi). Процес стирання вмісту пам'яті викликав у Аріізумі асоціацію з фотоспалахом (англ. - flash) - так у нового винаходу з'явилося ім'я. Цікаво Дисковод Компакт- диски Накопичувач і жорсткий магнітний диск (вінчестер) Знімний вінчестер Флеш-накопичувач Карти пам'яті Мал. 29 Діємо Вправа 1. Групування пристроїв. З авдання. Розмісти запропоновані у вправі за адресою http://LearningApps.org/view2434822 (мал. 30) зображення пристроїв у три групи. Перевір розв'язок, натиснувши у правому нижньому куті вікна браузера кнопку . Мал. 30

33. 33. 34 Вправа 2. Складові персонального комп'ютера. Завдання. Постав у відповідність складову персонального комп'ютера та її призначення. Виконай вправу, запропоновану за по- силанням http://LearningApps.org/view2434860 (мал. 31). Мал. 31 Обговорюємо 1. Які основні групи пристроїв входять до складу комп'ютера? Назви комплект основних пристроїв, з яких складається персональний комп'ютер. 2. Які пристрої комп'ютера, призначені для введення даних, тобі відомі? Наведи приклади. 3. Які пристрої виведення ти знаєш? Наведи приклади. 4. Чому процесор називають мозком комп'ютера? 5. Що таке пам'ять комп'ютера? Наведи приклади носіїв і пристро- їв для довготривалого зберігання даних. Працюємо в парах 1. Для чого призначені окремі пристрої комп'ютера? Обговоріть у парах: один називає пристрій, що належить до комп'ютера, а другий - його призначення; потім поміняйтеся ролями та стеж- те, щоб назви пристроїв не повторювались. 2. Обговоріть, які інформаційні процеси можна реалізувати за до- помогою комп'ютера. Які складові та пристрої для цього вико- ристовуються? 3. Пограйте у гру "Ланцюжок слів". По черзі називайте відомі вам пристрої, зображені на малюнку 32. Один називає пристрій вве- дення, другий - пристрій виведення. Переможцем стане той, хто назве пристрій останнім.

34. 34. 35 Мал. 32 Обговоріть, чому деякі пристрої містяться одночасно в обох кругах. 4. Чи міг би комп'ютер працювати без процесора? Проведіть ана- логію з мозком людини. 5. З якою метою до комп'ютера можна приєднати різні набори при- строїв? Чи є пристрої, які завжди будуть використовуватись у різних конфігурацях комп'ютера? Міркуємо 6. Продовжи ланцюжок термінів у кожній групі та дай цій групі назву: а) сканер, клавіатура, миша, ... ; б) принтер, монітор, ... ; в) флеш-накопичувач, ... . 7. Визнач, якими пристроями комп'ютера найчастіше користують- ся члени твоєї родини. Зроби висновки про те, які інформаційні процеси частіше за все виконує кожен член родини. 8. У магазин надійшли пристрої для зберігання даних (мал. 33). Їх потрібно розкласти за певними ознаками на три полиці вітрини. Визнач, які пристрої будуть на кожній полиці. Для цього запиши у зошиті назву товарів кожної полиці та постав їхні номери, напри- клад, вінчестери: 5, ... . Придумай, як продавець має пояснити, чому слід купувати той чи інший товар.

35. 35. 36 Мал. 33 9. Чи тільки в комп'ютерах є процесори? Назви інші технічні при- строї, які можуть містити процесор. Де використовуються ці пристрої? Які функції виконують процесори в наведених прикла дах? Чи схожі їхні функції на функції процесора комп'ютера? Чи можуть існувати ці пристрої без процесорів? Чи зміниться при цьому їх призначення та ефективність? Оціни свої знання та вміння  Я можу назвати складові комп'ютера.  Я знаю призначення основних складових персонального комп'ютера.  Я розрізняю пристрої введення та пристрої виведення.  Я знаю призначення процесора.  Я можу назвати носії даних, які належать до пам'яті комп'ютера.  Я можу назвати пристрої зберігання даних і розрізнити їх. Процесор, пам'ять. Словничок 1 5 2 6 3 7 4 8

36. 36. 37 5. Операційна система Розділ 1  порядок увімкнення та вимкнення комп'ютера;  як управляти значками на Робочому столі за допомогою миші;  з якими програмами можна працювати на комп'ютері ПРИГАДАЙ  що таке операційна система;  що таке інтерфейс операційної системи;  які елементи управління має операційна система Windows 7;  з якими об'єктами можна працювати в ОС Windows 7 ТИ ДІЗНАЄШСЯ Вивчаємо 1. Що таке операційна система? Комп'ютер не може працювати без програм, без них він буде лише набором електронних пристроїв. Для управління роботою всіх пристроїв комп'ютера використовуються спеціальні про- грами, серед яких особливе місце займає операційна система (скорочено записують ОС). Операційна система - це набір програм, який забезпечує управління роботою комп'ютера. Операційна система забезпечує:  управління роботою інших програм і всіх складових комп'ютера;  координування роботи окремих складових комп'ютера;  зв'язок користувача з комп'ютером. Останнім часом операційні системи на комп'ютери встанов- люють виробники або фірми, що займаються комплектацією

37. 37. 38 комп'ютерів, їх продажем та обслуговуванням. Однак корис- тувач за потреби може самостійно встановити іншу операційну систему на своєму комп'ютері. Деякі сучасні операційні системи вільно розповсюджуються і використовуються. Для використання інших операційних систем слід придбати відповідний пакет програм, що матиме ліцензію на використання, і встановити їх на своєму комп'ютері (мал. 34). Ліцензія на вільне   використання Linux Windows Android (мобільні пристрої) Mac OS X Придбання ліцензії   на використання Мал. 34 Ліцензія (лат. licentia - дозвіл) - у загальному значенні це до- кумент, у якому зазначається дозвіл на використання об'єкта чи процесу. Остання версія Mac OS X із назвою Mavericks розповсюджується вільно для комп'ютерів компанії Apple. Цікаво Сучасні мобільні пристрої (планшети та смартфони) часто осна- щують операційною системою, яка поставляється їх виробником. Так, наприклад, мобільні пристрої, вироблені американською корпорацією Apple Inc., оснащено власною унікальною операційною системою iOS. Основні переваги цієї операційної системи - у малій витраті енергії смартфона та великій кіль- кості ліцензійних додатків (App Store) на всі ви- падки життя, які мають постійну підтримку й оновлення програмного забезпечення.

38. 38. 39 Найпоширенішою операційною системою в світі мобільних пристроїв є Android, яку розро- била та супроводжує компанія Google. Головни- ми перевагами цієї операційної системи є масо- вість, висока працездатність і продуктивність, зручність при встановленні різноманітних до- датків (Google Play), які не потребують ліцензій і відповідно додаткових витрат. 2. Що таке інтерфейс операційної системи? Однією з функцій операційної системи є забезпечення управ- ління комп'ютером і зручного його використання користувачем. Для цього будь-яка операційна система має систему вказівок і правил роботи. У різних операційних системах передбачено різні способи введення вказівок і перегляду результатів їх виконання, тобто різний інтерфейс операційної системи (від англ. іnterface - область взаємодії). Інтерфейс користувача операційної системи - набір правил і засобів, які забезпечують обмін повідомленнями між корис- тувачем і комп'ютером. У перших операційних сис- темах передбачалась можли- вість уведення користувачем із клавіатури вказівок для управління комп'ютером. Для цього призначено командний рядок, що відображається на екрані (мал. 35). Такий інтер- фейс називають командним. У сучасних операційних системах (мал. 36) передбаче- но зручніший для користува- ча графічний інтерфейс. При його використанні вказівки не потрібно вводити з клавіату- ри. Достатньо обрати мишею відповідний графічний об'єкт, що відображається на екрані Мал. 36 Мал. 35

39. 39. 40 монітора: значок, вказівку меню чи елемент списку, кнопку чи вікно. Іноді передбачено додаткову можливість введення потріб- них вказівок голосом. 3. Які елементи управління має операційна система Windows 7? ОС Windows 7 має графічний інтерфейс (мал. 37). Кнопка Пуск Робочий стіл Панель завдань Ескіз вікна Вікно програми Кошик Комп'ютер Значки Мал. 37 Уведення вказівок в операційній системі Windows 7 може здійснюватися за допомогою різноманітних графічних об'єктів. Елементами управління є кнопки, вказівки меню та спе ціальні графічні значки, клацання мишею на яких приводить до виконання певної дії, що закріплена за кожним з них. На Робочому столі, як правило, у нижній частині екрана, розташована Панель завдань. За замовчуванням вона постійно міститься на екрані й не перекривається іншими вікнами. Па- нель завдань є важливим елементом інтерфейсу Windows 7. У лі- вій частині Панелі завдань міститься основний елемент управ- ління ОС Windows 7 - кнопка Пуск . За її допомогою можна відкрити головне меню системи, що забезпечує доступ до всіх програм і містить вказівки для роботи з операційною системою

40. 40. 41 та її налаштування. Різні меню включають перелік вказівок, з яких можна обирати потрібну. На Панелі завдань також розташована Панель швидкого за- пуску, яка містить значки програм, що часто використовують- ся. Тут також можна налаштувати час, мову введення тексту, відрегулювати звук тощо (мал. 38). Кнопка Пуск Звук Дата/час Панель швидкого запуску Мовна панель Кнопка Згорнути все Мал. 38 4. З якими об'єктами можна працювати в ОС Windows 7? Ти вже знаєш, що на Робочому столі розташовуються у ви- гляді значків різні об'єкти - програми, папки, файли (мал. 39). Їх кількість може бути різною. Обов'язковим на Робочому сто- лі є значок Кошик (аналогічно до кошика для сміття). Решта об'єктів може бути розміщена за бажанням користувача. Особливим об'єктом ОС Windows є ярлик: на значку в лівому нижньому куті зображена стрілка (мал. 40). Ярлик - це поси- лання на файл чи папку, що дає змогу швидко запустити про- граму на виконання або відкрити електронний документ у від- повідному середовищі. Кошик Комп'ютер Документи Google Chrome Google Earth Вправи Мал. 39 Мал. 40 Ярлик - посилання на певний об'єкт операційної системи, що міститься на одному з носіїв даних. Для кожного об'єкта можна створити будь-яку кількість яр- ликів. Після створення ярлика існує зв'язок між ним і місцем знаходження об'єкта. Якщо після створення ярлика змінюється місце збереження об'єкта, то попередньо створені ярлики слід

41. 41. 42 видаляти й за потреби створювати нові. Кожний об'єкт ОС Windows 7 має назву і властивості. Список основних властивостей об'єкта і вказівок для дій, які можна з ним виконувати, міститься в контекстному меню. Діємо Вправа 1. Налаштування Панелі завдань. Завдання. Додай на панель завдань програму Paint, а потім видали її з панелі. 1. У Головному меню обери Усі програми/Стандартні/Paint. 2. На панелі завдань знайди кнопку . Виклич контекстне меню цього об'єкта управління операційної системи. 3. Обери вказівку Прикріпити цю програму до панелі завдань. 4. Закрий вікно графічного редактора. Переконайся, що значок програми залишився на Панелі завдань. 5. Виконай затримку миші на кнопці . Перевір, що ескіз про- грами при цьому не відображається, а з'являється лише підказ- ка з назвою програми. 6. Відкрий вікно графічного редактора, скориставшись відповід- ною кнопкою на Панелі завдань. Виконай вказівку Згорнути, обравши однойменну кнопку управління в правому верхньому куті програми. Яку дію слід виконати, щоб на Панелі завдань відобразився ескіз вікна графічного редактора? 7. У контекстному меню кнопки обери вказівку Відкріпити цю програму від панелі завдань. Закрий вікно редактора. Переко- найся, що значок програми Paint не відображається на Панелі завдань. Вправа 2. Дата і час. Завдання. Налаштуй час відповідно до поточного часу. Визнач день тижня, який припадатиме на святкування Нового року. 1. У правій частині Панелі завдань натис- ни на кнопку дати й часу. 2. Перейди до вікна зміни дати й часу. Для цього виконай вказівку Змінити пара- метри дати та часу (мал. 41). 3. У вікні Дата й час виконай вказівку Змінити дату та час. Мал. 41

42. 42. 43 4. У вікні Настройки дати та часу зміни час, указаний учителем. Для цього скористайся елементом управління Лічильник або внеси зміни, клацнувши в полі з датою. 5. Застосуй обраний час, натиснувши кнопку ОК. Перевір, чи за- крилося вікно дати й часу. 6. Дізнайся, на який день тижня припадатиме святкування Нового року. У вікні дати й часу, яке потрібно відкрити, натискай кнопку Далі , поки не перейдеш до шуканої дати. Закрий вікно перегля- ду за допомогою клавіші Esc у верхньому лівому куті клавіатури. Вправа 3. Налаштування Мовної панелі. З авдання. Додай до мовної панелі одну із вказаних учителем мов. 1. У контекстному меню Мовної панелі обери вказівку Параметри. 2. Перевір, які мови введення налаштовані на комп'ютері. Переко- найся, що мова, яку запропонував учитель для налаштування, не налаштована на комп'ютері. Якщо це не так, то повідом учителя. 3. Додай мову, обравши вказівку Додати. Зі списку мов для на- лаштування обери потрібну. Зауваж, що розкладку клавіатури для цієї мови можна отримати, натиснувши кнопку Попередній перегляд. 4. Заверши налаштування мови, натиснувши кнопку ОК. Обговорюємо 1. Чому не можна працювати на комп'ютері без операційної системи? 2. Хтомаєвстановлюватиопераційнусистемунановийкомп'ютер? 3. Що таке інтерфейс операційної системи? 4. Назвіть різні види інтерфейсу операційної системи. Чим вони відрізняються? 5. Що належить до об'єктів операційної системи? 6. Чим відрізняються програма та її ярлик? Як можна відрізнити їх за виглядом значка? 7. Які дії можна виконувати за допомогою Панелі завдань? 8. Як можна налаштувати Панель завдань? Наведи приклади. Працюємо в парах 1. Чи може Робочий стіл на одному комп'ютері після його заванта- ження мати різний вигляд? Якщо так, то за яких умов це можли- во? Обговоріть у парах.

# data[].attributes.attachment_link.description
Published on 1. 2 © Морзе Н. В., Барна О. В., Вембер В. П., Кузьмінська О. Г., 2018 © УОВЦ "Оріон", 2018ISBN 978-617-7485-80-2 УДК 004.(075.3) І-74 Рекомендовано Міністерством освіти і науки України (лист МОН України від 11.09.2018 № 1/11-9691) Морзе Н. В. І Підручник-74 з інформатики для 5 кл.