# data[].attributes.body
פארם
דאג' דאג'
דאכל אל מסאג'
באד ביידה
ומהזאד חראג'
את השיר הזה סבתא היתה שרה לי שנשרו
לי השיניים וכששרה היתי נעלבת ועד היום
ועד היום אין לי מושג מה הפירוש.
כשהינו מגיעים שישי הינו נכנסים למחסן של הטאבון וסבתא היתה מוציאה לנו פיתות חמות מהאש.

הטעם המיוחד שאין דומה לו עדיין בפיי  .....
מתגעגעת יהי זיכרך ברוך!!! אוהבתתת רות

# data[].attributes.headline
אמא שלי, הרבה זכרונו

# data[].attributes.body
אמא שלי, הרבה זכרונות עולים וצפים להם, אשתף כמה מהם. אמא מעולם לא הפסידה אסיפות הורים, כמובן תמיד הצדיקה את המורים. גם בחיים החברתיים שלי היתה מעורבת הגיעה לשבתות ארגון ולשוק פורים. חברותיי מאוד אהבו להגיע אלינו הבייתה, אמא הייתה חברמנית, בזמנו שאלתי את עצמי אם הן באות לבקר אותי או את אמא שלי?

אומרים כשהמשיח יגיע בע"ה ישפוט לפי חוש הריח " והריחו ביראת ה"" לאמא היה קצת מחוש הריח הזה. הייתה לאמא שיטת חינוך שלא נלמדת בשום קמפוס או חוג הורים. זוהי שיטה שמועברת גם לדור השלישי בשבט החסנים. אם ילד עשה מעשה מפוקפק אמא הייתה אומרת " אידי אשום איידייש" בתרגום לעברית, בוא אריח את ידך וכך אדע אם עשית את המעשה המדובר. מסתבר שזה עובד, גם על ילדיי וגם על נכדיי.
השירה של אמא היתה חלק בלתי נפרד מחייה. שימחה בארועים ולא על מנת להשתכר.
לא אשכח את הזפה  המרגשת בחתונה, בה נפרדתי מהבית. גם בשנים כשלא הייתה כבר איתנו, כשהתחלנו לשיר בשבת, מייד הצטרפה והייתה נוכחת.
אמא שלי, אני יכולה להמשיך ולכתוב עלייך עוד הרבה... אנחנו מה שאנחנו בזכותך, תהי נשמתך צרורה בצרור החיים.

# data[].attributes.headline
מתגעגע לאימא...

# data[].attributes.subject
מתגעגע לאימא...

# data[].attributes.body
מיליון אותיות ומילים, מיליון זיכרונות, מיליון רגשות.
אפשר לכתוב סיפור על בניין הארץ, אפשר לכתוב סיפור על תימן, על הדרך, על מחנה העולים, על המושב ועל יהוד.
אפשר לכתוב על גידול ילדים בעולם שונה מאוד מהיכן שהיא גדלה, אפשר לספר על התמודדות במאה אחרת.
אפשר.
וכל סיפור יאיר באור שונה את אימא, כמו מיליון אורות.
אבל הסיפור שלי הוא פשוט, סיפור של געגוע וצער.
געגוע על אימא שהלכה לעד, וצער על כך שלא השכלתי להבין שיש דברים שלעולם לא יחזרו.
אז הסיפור של אימא שלי הוא אבא שלי.
ת.נ.צ.ב.ה.

# data[].attributes.body
סבתא ושירה

# data[].attributes.headline
אמא שלי האחת והיחידה

# data[].attributes.body
אמא שלי האחת והיחידה היא הייתה עם אופי פולני תמיד דאגה לכולם וחס וחלילה שמשהו ישאר רעב כל הזמן האיצה באנשים לאכול .
הייתה אישה פייטרית עמדה על שלה ונלחמה כמו לביאה על הילדים שלה.
אישית דאגה לי מבחינה רפואית ורצה הרבה לבית חולים.
ת.נ.צ.ב.ה

# data[].attributes.headline
סבתא היתה אלופת הסיפ

# data[].attributes.body
סבתא היתה אלופת הסיפורים. היינו יושבים שעות ומקשיבחם לסיפורים שלה.

# data[].attributes.attachment_link.title
סבתא נעמי ערוך

# data[].attributes.headline
יש לי המון זכרונות נעימים בעיקר מהשבתות שהינו אצל סבא וסבתא. אכתוב קצת.. 

# data[].attributes.subject
יש לי המון זכרונות נעימים בעיקר מהשבתות שהינו אצל סבא וסבתא. אכתוב קצת.. 

# data[].attributes.body
סבתא הייתה צדיקה אמתית. תמיד היא הייתה מקדימה את הדלקת נרות שבת בהרבה זמן היא הייתה מברכת ומתפללת מהלב. תפילה שבעניי הייתה חזקה עוד יותר מהתפילה הכתובה..

תמיד דאגה לנו שנאכל ונשתה ואפילו כשכבר לא הייתה צלולה היא עדיין דאגה שלא נהייה רעבים..

זכיתי שהיא תלווה אותי בחינה ובחתונה ואפילו שהייתה חלשה היו לה אנרגיות מיוחדות לשיר, לרקוד ולשמוח!
תמר

# data[].attributes.attachment_link.title
תמוה שלי עם סבתא.JPG