# data[].attributes.headline
קוריום והפקת אנרגיה.....

# data[].attributes.subject
קוריום והפקת אנרגיה.....

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
קוּרְיוּם או קִירְיוּם (Curium) הוא יסוד כימי רדיואקטיבי מסדרת ה אקטינידים, ש סמלו הכימי Cm ו מספרו האטומי 96. היסוד הטרנס-אורני הרביעי.

הקוריום זוהה על ידי צוות המדענים גלן סיבורג, רלף ג'יימס, אלברט גיורסו בשנת 1944 ומקור שמו הוא על שם מארי ו פייר קירי - בעל ואישה מדענים שתרמו רבות למחקר תופעת ה רדיואקטיביות ומארי אף הייתה האישה היחידה שזכתה פעמיים ב פרס נובל. היסוד נוצר על ידי הפצצת ב קרינת אלפא.

את הקוריום ניתן למצוא במקרים נדירים מאוד בתוך גושי אורניום.

עדיין לא נמצאו שימושים ממשיים לקוריום, אך משערים שישמש את החוקרים במחקר גרעיני בעתיד. איזוטופ קוריום יכול לשמש גם כרדיו-איזוטופ המפיק אנרגיה שהאדם יכול להשתמש בה, ²⁴²Cm מפיק כ-120 ואט אנרגיית חום ל גרם, אך זמן מחצית החיים הקצר שלו לא הופך אותו למקור אנרגיה לטווח הארוך.

²⁴³Cm בעל זמן מחצית חיים של 30 שנה מפיק בערך 1.6 ואט לגרם, אך בשל קרינת הגמא ו קרינת הבתא שהוא מפיק הוא נהפך ממקור אנרגיה יעיל בפוטנציה ל רעל מסוכן.

לקוריום מעט תרכובות.

בין התרכובות המעטות נמצאו קוריום דו חמצני (CmO ₂), קוריום שלוש-חמצני (CmO ₃),

קוריום שלוש- ברומי (CmBr ₃), קוריום שלוש- כלורי (CmCl ₃), קוריום ארבע- פלואורי (CmF ₄) וקוריום ארבע- יודי (CmI ₄)

איזוטופ ²⁴⁸ Cm סונתז רק בכמות של מיליגרמים, אבל איזוטופים אחרים, 242 ו-244, סונתזו בכמויות של כמה עשרות גרמים שעזרו לקבוע את תכונות החומר על ידי ניסויים.

# data[].attributes.attachment_link.description
קוּרְיוּם או קִירְיוּם (Curium) הוא יסוד כימי רדיואקטיבי מסדרת ה אקטינידים, ש סמלו הכימי Cm ו מספרו האטומי 96. היסוד הטרנס-אורני הרביעי. הקוריום זוהה על ידי צוות המדענים גלן סיבורג, רלף ג'יימס, אלברט גיורסו בשנת 1944 ומקור שמו הוא על שם מארי ו פייר קירי - בעל ואישה מדענים שתרמו רבות למחקר תופעת ה רדיואקטיביות ומארי אף הייתה האישה היחידה שזכתה פעמיים ב פרס נובל.

# data[].attributes.headline
נאון ונורות חשמל

# data[].attributes.subject
נאון ונורות חשמל

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
נֵיאוֹן (ב אנגלית: Neon) הוא יסוד כימי מסדרת הגזים האציליים, ש סמלו הכימי Ne ו מספרו האטומי 10.

הניאון הוא הגז האציל השני במשקלו, חסר צבע וכמעט לא פעיל. הוא יוצר ספקטרום פליטה בצבע כתום-אדמדם כאשר מיונן. לניאון יכולת קירור גדולה פי 40 מהליום נוזלי ופי 3 מ מימן נוזלי (ההשוואה מתבססת על נפח). ברוב המקרים קירור ניאון יותר זול מקירור הליום.

בצבע האדמדם-כתום שהניאון פולט בנורות ניאון - נעשה שימוש רב בהכנת שלטי פרסומת.
בשפה העברית, השם "נאון" משמש לעיתים גם בצורה גנרית לתיאור נורות חשמל פלואורסצנטיות כאשר בפועל, אדי כספית משמשים לייצור נורות אלה הפולטות אור בצבעים שונים בהתאם לציפוי הפלאורסצנטי שלהן. שימושים נוספים:

אינדקטור למתח גבוה.

משתמשים בניאון בשילוב עם הליום בלייזר מטיפוס לייזר-גז.

נוזל קירור חסכוני.

ב-1898, זוהה הניאון (מהמילה היוונית Neos שפירושה "חדש") על ידי ויליאם רמזי ומוריס טרברס (Morris Travers) בעיר לונדון שב אנגליה.ניאון התגלה כאשר רמזי צינן דגימת אוויר עד שהפך לנוזל, ואז חימם את הנוזל וכבש את הגזים כשהם רותחים.

הניאון יכול ליצור תרכובת עם פלואור במעבדה. לא בטוח כי הניאון יוצר תרכובות בטבע, אך כמה עדויות רומזות כי הדבר יכול להיות נכון. היונים נצפו במחקר עם ספקטרוגרף מסות.

הניאון נמצא לרוב בצורת גז אטומרי. הניאון נדיר באטמוספירת כדור הארץ והוא מהווה חלקיק אחד מתוך 65,000.

נורת ניאון היא צינור מלא בגז האציל, אשר בשני קצותיו אלקטרודות. כאשר מושרה בין שתי האלקטרודות מתח גבוה מספיק, הגז מתחיל לזהור בצבע האופייני לו. המתח ההתחלתי הדרוש הוא גבוה יחסית, אך בזמן פעולתה, נורת ניאון צורכת כמות אנרגיה נמוכה, יחסית ל נורת להט רגילה.

כדי לייצר נורות ניאון, משתמשים בצינורות זכוכית בקטרים שונים ומעוצבים לצורות שונות.

הצבע שמאפיין את הניאון עצמו הוא אדום-כתום. ניתן להשפיע על צבע הנורה וליצור גוונים שונים (ביניהם כחול, ירוק ולבן), על ידי שימוש באדי כספית (שהפליטה הראשונית היא באולטרה סגול) במקום בניאון, יחד עם ציפויים פלאורסצנטים שפולטים אור בצבעים שונים.

# data[].attributes.attachment_link.description
נֵיאוֹן (ב אנגלית: Neon) הוא יסוד כימי מסדרת הגזים האציליים, ש סמלו הכימי Ne ו מספרו האטומי 10. הניאון הוא הגז האציל השני במשקלו, חסר צבע וכמעט לא פעיל. הוא יוצר ספקטרום פליטה בצבע כתום-אדמדם כאשר מיונן. לניאון יכולת קירור גדולה פי 40 מהליום נוזלי ופי 3 מ מימן נוזלי (ההשוואה מתבססת על נפח).

# data[].attributes.headline
זה מעניין -בריליום

# data[].attributes.subject
זה מעניין -בריליום

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בריליום הנקרא גם גלוציניום , הינו יסוד מתכתי בצבע כסף -פלדה .
בריליום הינו מתכת קלה , חזקה ורעילה .

תסמיני המחלה מזכירים לעיתים מחלת ברונכיטיס או דלקת ריאות ,ויש דמיון למחלת סרקואידוזיס, ולכן חשוב לשים לב להתפתחות ומשך הופעת התסמינים .
המאפיין העיקרי של מחלת בריליום כרונית היא צלקת שנותרת בריאה או בעור אותה ניתן לאתר בעזרת בדיקת ביופסיה .

בזמנו בריליום היה משמש כחומר מקשה סגסוגות ברפואת שיניים , לצורך כתרים , גשרים ועוד, אך עקב רעילותו השימוש הופסק בשנת 2001 .
בישראל, עדיין בריליום משמש בסגסוגות דנטליות למרות האיסור עפ"י החוק.

בדיקות מומלצות לגילוי מתכות כבדות ומינרלים שונים בגוף בריליום עלול להיות רעיל במידה ונחשפים לזיהום סביבתי עקב:

שריפת דלק, קרקע רוויה במתכת, מים מזוהמים ממתכת שנישאה באוויר והתיישבה על מקורות מים ואבק מתכתי שהגיע למי תהום.

מחלת - מחלת בריליום כרונית :

אנשים שנחשפים לבריליום במקום עבודתם עלולים לפתח מחלת בריליום כרונית - CBD.
ההרעלה נגרמת עקב שאיפת אדי בריליום או אבק מתכתי .
הנזק יכול להיות מסוכן , כיוון שלא רק העובד נחשף למתכת אלא גם מי שמקורב אליו כיוון שהאבק נצמד לבגדים ומועבר לאנשים אחרים.
ברוב המקרים גם החשיפה הקצרה ביותר עלולה להיות מסוכנת כיוון שאדם יכול לפתח סוג של אלרגיה ואחריה מחלת CBD .

בדיקות שניתן לבצע לצורך גילוי הרגישות:
תכונותיו של בריליום :

לבריליום נק' רתיחה גבוהה במיוחד

בריליום הינה מתכת אלסטית וגמישה

בריליום מוליכה חשמל

בריליום אינו מתחמצן בעת מגע עם האויר

בדיקת שיער ו/או ציפורניים הבודקת 34 אלמנטים

בדיקת שיער ו/או ציפורניים הבודקת 52 אלמנטים

בדיקת שיער הבודקת רמות מתכת / מינרל אחד בלבד

כדאי לבצע יעוץ מקדים עם מומחה לצורך אבחון וקביעת הצורך בבדיקה ספציפית.

כותבת: נטלי גולדין-בויום : קוסמטיקאית מוסמכת ומטפלת ברפואה סינית

# data[].attributes.attachment_link.description
בריליום הנקרא גם גלוציניום , הינו יסוד מתכתי בצבע כסף -פלדה . בריליום הינו מתכת קלה , חזקה ורעילה . תסמיני המחלה מזכירים לעיתים מחלת ברונכיטיס או דלקת ריאות ,ויש דמיון למחלת סרקואידוזיס, ולכן חשוב לשים לב להתפתחות ומשך הופעת התסמינים .

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
מכון דוידסון - סרטוני מדע

# data[].attributes.attachment_link.title
שיר היסודות - המנון הטבלה המחזורית

# data[].attributes.body
מייטנריום

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
מכון דוידסון - סרטוני מדע

# data[].attributes.attachment_link.title
היסוד שעושה צדק

# data[].attributes.body
אוסמיום

# data[].attributes.attachment_link.description
אוסמיום טטרוקסיד הוא חומר רעיל במיוחד, שהרמה המקסימלית המותרת לחשיפה אליו (לשמונה שעות) היא 2 מיקרו- גרם ל ליטר אוויר. בריכוזים גבוהים יותר הוא יכול לגרום לגודש ב ריאות, לפגיעה ב עור וב עיניים ולמוות.

# data[].attributes.body
דובניום - יסוד על-כבוד

# data[].attributes.attachment_link.description
את הדובניום גילו ב- 1967 מדעני המכון המאוחד למחקר גרעיני שב דובנה ( רוסיה) (ומכאן שמו) על ידי הפצצת ביוני מהניסוי עלה כי נוצרו ה איזוטופים 260Db ו-5 נייטרונים חופשיים ו- 261Db ו-4 נייטרונים חופשיים. בשנת 1970 הצליחו מדענים מ אוניברסיטת קליפורניה בברקלי להפיק דובניום על ידי הפצצת ביוני מהניסוי עלה כי נוצר ה איזוטופ 260Db ו-4 נייטרונים חופשיים.

# data[].attributes.body
רתרפורדיום הוא בעל רדיאואקטיביות גבוהה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
רָתֵֿרְפֿוֹרְדְּיוּם (Rutherfordium) הוא יסוד מלאכותי, ש סמלו הכימי Rf ו מספרו האטומי 104. היסוד קרוי על שם ה פיזיקאי ארנסט רתרפורד.

רתרפורדיום הוא מתכת מעבר בעלת רדיואקטיביות גבוהה: ל איזוטופ היציב ביותר שלו זמן מחצית חיים של פחות מ-13 שעות. לפיכך לא נעשה בו שימוש, ורק מעט ידוע על תכונותיו. הוא הראשון בקבוצת ה יסודות העל-כבדים, וה-12 בסדרת ה יסודות הטרנס-אורניים. ההערכה היא שתכונותיו הכימיות דומות לאלה של הפניום.

על קיומו של הרתרפורדיום דווח לראשונה בשנת 1964 ב מכון המאוחד למחקר גרעיני ב דובנה ( ברית המועצות). החוקרים שם הפציצו פלוטוניום-242 ב יונים של שהואצו לאנרגיה של 113 מיליון אלקטרונוולט וטענו שגילו עקבות של ביקוע גרעיני שהעיד על יצירת יסוד ה איזוטופ ²⁶⁰Rf ו-4 נייטרונים חופשיים.

בשנת 1969 יצרו את היסוד חוקרים וביניהם אלברט גרסיו, ב אוניברסיטת ברקלי שב קליפורניה בהפצצת ו- ²⁴⁹Cf ב יוני ו- ¹³C ב מאיץ חלקיקים. מהניסוי נוצרו ה איזוטופים רתרפורדיום 257,258,259,261. חוקרים אלו טענו שאינם מסוגלים לשחזר את הניסוי של החוקרים מדובנה.

תוצאות אלה יצרו מחלוקת על השם הראוי ליסוד החדש. הרוסים הציעו את השם "דובניום" או "קורצ'טוביום", והאמריקנים הציעו "רתרפורדיום". בשנת 1997 יושבה המחלוקת, והיסוד קיבל את שמו הנוכחי, אך הקרדיט לגילוי רתרפורדיום עדיין תחת ויכוח.

עד כה נספרו לרתרפורדיום 10 איזוטופים:

# data[].attributes.attachment_link.description
רָתֵֿרְפֿוֹרְדְּיוּם (Rutherfordium) הוא יסוד מלאכותי, ש סמלו הכימי Rf ו מספרו האטומי 104. היסוד קרוי על שם ה פיזיקאי ארנסט רתרפורד. רתרפורדיום הוא מתכת מעבר בעלת רדיואקטיביות גבוהה: ל איזוטופ היציב ביותר שלו זמן מחצית חיים של פחות מ-13 שעות. לפיכך לא נעשה בו שימוש, ורק מעט ידוע על תכונותיו.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
יסוד כימי כבד, שבגרעינו 115 פרוטונים, צפוי להצטרף בקרוב אל הטבלה המחזורית למרות שכימאים אינם מעריכים שיוכלו לראותו בעתיד הקרוב. היסוד החדש איננו קיים בטבע והוא נוצר אך ורק בתנאי מעבדה וגם אז לפרק זמן קצר משנייה. היסוד החדש ימוקם בטבלה היסודות המפורסמת של מנדלייב בין שני יסודות חדשים שנוספו בשנה שעברה - האחד עם 114 פרוטונים (פלרוביום) והשני עם 116 פרוטונים (ליברמוריום).

# data[].attributes.attachment_link.title
שכן חדש בטבלה המחזורית: היסוד העל־כבד שמספרו 115

# data[].attributes.attachment_link.description
יסוד כימי כבד, שבגרעינו 115 פרוטונים, צפוי להצטרף בקרוב אל הטבלה המחזורית למרות שכימאים אינם מעריכים שיוכלו לראותו בעתיד הקרוב. היסוד החדש איננו קיים בטבע והוא נוצר אך ורק בתנאי מעבדה וגם אז לפרק זמן קצר משנייה. היסוד החדש ימוקם בטבלה היסודות המפורסמת של מנדלייב בין שני יסודות חדשים שנוספו בשנה שעברה - האחד עם 114 פרוטונים (פלרוביום) והשני עם 116 פרוטונים (ליברמוריום).

# data[].attributes.headline
איזה יסוד מסתתר בתמונה

# data[].attributes.subject
איזה יסוד מסתתר בתמונה

# data[].attributes.body
1.  הליום; 2. כספית; 3. מימן; 4. ניאון;

# data[].attributes.body
איזה יסוד מסתתר בתמונה
.  הליום; 2. כספית; 3. מימן; 4. ניאון;

# data[].attributes.body
פלרוביום

# data[].attributes.attachment_link.description
פלרוביום נוצר לראשונה ב דצמבר 1998 על ידי מדעני המכון המאוחד למחקר גרעיני בעיר דובנה שב רוסיה. התגלית נחשפה רק ב ינואר 1999 ושלושה חודשים לאחר מכן יצרה אותה קבוצת מדענים איזוטופ אחר של היסוד. בשנת 2004 ו- 2006 התגלית אושרה פעמים נוספות. היסוד נוצר על ידי הפצצת ב יוני .

# data[].attributes.body
בריום - מה מעניין?

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
מכבי שירותי בריאות

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מבוא

רנטגן היא שיטת הדימות השכיחה ביותר להדגמת ממצאים בעצמות ורקמות הגוף. שיטה זו מבוססת על קרני X שמכונות גם קרני רנטגן. אלו הן קרניים עתירות אנרגיה שחודרות בקלות נוזלים ורקמות רכות בגוף האדם אך נחסמות על ידי צפופות ודחוסות כגון עצם.

חלק מצילומי הרנטגן מבוצעים עם חומר ניגוד שמאפשר הדגמה של מבנים חלולים או מלאים בנוזל דוגמת מערכת העיכול, כלי הדם או מערכת השתן. ללא חומר הניגוד מבנים אלו אינם ניתנים להדגמה באמצעות רנטגן. חומר הנגוד חוסם את מעבר הקרניים ולכן אזורים בהם נספג יופיעו בצבע לבן בצילום.

מבחינים בין צילום לשיקוף רנטגן. הצילום מספק תמונה של מצב קבוע ואילו שיקוף מאפשר הסרטה של תנועה לאורך זמן דוגמת תהליך הנשימה בריאות או זרימת הדם בכלי הדם.

כיום מבוצעים ומפוענחים צילומי הרנטגן באמצעים דיגיטליים והמידע מעובד באופן ממוחשב. עצמות יתקבלו בלבן, רקמות רכות וחללים מלאי נוזל יופיעו בגווני אפור ואילו אוויר יופיע ככתם שחור.

על מנת למנוע פגיעה מיותרת של קרני הרנטגן באברי גוף רגישים כגון אברי מערכת הרבייה או הם יכוסו במהלך הצילום בסינור עופרת מיוחד שמונע את מעבר הקרניים.

צילום עם בריום

בריום סולפאט הוא מלח לבן וחסר ריח בעל כושר ציפוי יעיל של דופן המעי ולכן משמש כחומר ניגוד להדגמת מערכת העיכול. הבדיקה מבוצעת תחת שיקוף רנטגן שמאפשר מעקב אחר מעבר תמיסת הבריום לאורך אברי מערכת העיכול כמדד לפעולתם ולתנועתיותם התקינה. לצורך הדגמת מערכת העיכול התחתונה יוחדר הבריום לגוף באמצעות חוקן ואילו להדגמת מערכת העיכול העליונה תינתן תמיסת בריום לשתיה.

צילום לאחר חוקן בריום בלבד מכונה צילום עם 'ניגודיות יחידה' ('קונטרסט יחיד') ואילו צילום לאחר חוקן בריום והחדרת אויר מכונה 'חוקן בריום עם ניגודיות כפולה' ('קונטרסט כפול'). כיום מבוצעות מרבית הבדיקות (בנבדקים בני 14 ומעלה) עם ניגודיות כפולה.

חומר ניגוד - כן, לא, איזה?

בבדיקה זו נעשה שימוש בחומר הניגוד בריום סולפאט שיוחדר למערכת העיכול התחתונה על ידי חוקן.

מצבים בהם נדרשת בדיקה זו

בדיקה זו משמשת להדגמת אברי מערכת העיכול התחתונה לרבות המעי הגס והחלחולת (רקטום).

בדיקה זו משמשת ככלי אבחנתי במצבים הבאים:

גידול ממאיר או שפיר במערכת העיכול התחתונה (לרבות פוליפ).

תחלואה במערכת העיכול התחתונה.

מחלת מעי דלקתית (מחלת קרוהן או קוליטיס).

או חסימה במערכת העיכול התחתונה.

כמו כן תבוצע הבדיקה לצורך ברור המצבים הבאים:

אם קיים חשש לניקוב של דופן המעי לא תבוצע הבדיקה עם בריום אלא עם תמיסה מימית של יוד.

# data[].attributes.attachment_link.title
צילום בריום של מערכת העיכול התחתונה

# data[].attributes.attachment_link.description
רנטגן היא שיטת הדימות השכיחה ביותר להדגמת ממצאים בעצמות ורקמות הגוף. שיטה זו מבוססת על קרני X שמכונות גם קרני רנטגן. אלו הן קרניים עתירות אנרגיה שחודרות בקלות נוזלים ורקמות רכות בגוף האדם אך נחסמות על ידי צפופות ודחוסות כגון עצם.

# data[].attributes.body
רדיום

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
מכון דוידסון - סרטוני מדע

# data[].attributes.attachment_link.title
היסוד היומי - רדיום

# data[].attributes.headline
1.ברום; 2.פלואור; 3 כלור 4. מימן

# data[].attributes.subject
1.ברום; 2.פלואור; 3 כלור 4. מימן

# data[].attributes.headline
איזה יסוד מסתתר בתמונה

# data[].attributes.subject
איזה יסוד מסתתר בתמונה

# data[].attributes.body
1.אבץ; 2.יוד; 3 קריפטון 4. רובידיום

# data[].attributes.body
1. תעודת זהות של יסוד
•שם היסוד –

•מספר אטומי –

•סימול היסוד –

•מספר פרוטונים, אלקטרונים, באטום

•מצב צבירה בטמפרטורת החדר –

•משפחה כימית –

•היסטוריה –

•צורה בטבע -

•תכונות –

•שימושים –

•תמונה -
2. שאילה על יסוד

# data[].attributes.body
נתרן

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
נתרן הוא מינרל חשוב והוא נפוץ בעיקר בנוזל החוץ-תאי.

כמתכות אלקליות אחרות, נתרן הוא רך, קל, לבן כסוף, יסוד פעיל ולא נמצא בטבע בצורתו הטהורה. צף ב מים (צפיפותו 968, של מים מזוקקים 1000), נדלק, משחרר גז מימן ויוצר יוני הידרוקסיד. ניצת בקלות במים, אך לא ב אוויר בטמפרטורה נמוכה מ־388K.

נתרן צובע להבה בצהוב כמודגם בתמונה, בשל פליטה ב-588.995nm וב-589.5924nm. קווים ספקטרליים אלה מאוד סמוכים זה לזה, ולכן הם מכונים דובלט הנתרן. הם גם סומנו, היסטורית, על ידי D ₁ ו-D ₂. תחת לחץ כבד, הוא משנה פאזה ועובר ל מצב צבירה נוזל לעומת חומרים אחרים הזקוקים ל אנרגיה תרמית (חום) לשם כך.

בלחץ של 30 גיגהפאסקל (פי 300,000 מלחץ אטמוספירי ב גובה פני הים) טמפרטורת היתוכו מתחילה לצנוח. בסביבות 100 גיגהפאסקל הנתרן ניתך בטמפרטורת החדר.

הסבר הגיוני לתופעה יוצאת דופן זו היא שליסוד זה יש אלקטרון חופשי אחד הנדחף קרוב יותר ל-10 האלקטרונים הנוספים סביב ה גרעין כשמופעל עליו לחץ ויוצר משיכה שבמצב נורמלי לא הייתה מופיעה.

כשנתרן מוצק נמצא תחת לחץ מופיעים מספר מבנים גבישיים שמעידים על כך שיכול להיות שלנתרן נוזלי יש תכונות של מוליך-על או נוזל-על.

פיסת נתרן מתכתי שתופל למים תנתר על פניהם עקב תגובה כימית עזה בינו לבין המים הפולטת חום רב וגורמת לשינוי מצב הצבירה של המתכת שעוד לא הגיבה למצב צבירה נוזל ולפליטת גז מימן:

:

משום כך נוהגים לשמור במעבדות נתרן טהור בתוך שמן.

נתרן בצורתו המתכתית נחוץ בייצור אסטרים (ביחיד אסטר, קבוצה כימית), מתכת אלקלית זו היא גם מרכיב של מלח השולחן (NaCl) שהכרחי לחיים. שימושים נוספים:

בסגסוגות מסוימות משפר את המבנה.

אחד ממרכיבי הסבון (בשילוב עם חומצות שומן)

משמש בהחלקת מתכות.

טיהור מתכות מותכות.

נורות נתרן צורכות חשמל באופן יעיל יותר מנורות להט (בצריכת חשמל להספק).

נתרן נוזלי קיבל שימוש כנוזל מעביר חום בכמה סוגים של כורים גרעיניים.

נתרן כלורי (מלח שולחן, NaCl) התרכובת הנפוצה ביותר של נתרן. נתרן לא מופיע רק בשילוב עם כלור ויש לו מספר מינרלים נוספים כגון Na ₃AlF ₆, Na ₂Al ₂Si ₃O ₁₀-2H ₂ O ועוד.

נתרן בודד לראשונה ב־ 1807 על ידי האמפרי דייווי באלקטרוליזה של סודה קאוסטית (NaOH). ב אירופה של ימי הביניים תרכובת נתרן הייתה תרופה לכאבי ראש. סמלו של נתרן, Na בא מהתרכובת Natrium בלטינית, שמקורה בשם Nitron ביוונית שהוא סוג של מלח טבעי.

נתרן מהווה 2.83% ממשקלו של קרום כדור הארץ והוא היסוד השישי הנפוץ ביותר. כיום מייצרים נתרן באופן מסחרי ב אלקטרוליזה של מלח שולחן, שיטה זו יותר זולה מהשיטה הקודמת שהייתה אלקטרוליזת נתרן הידרוקסידי.

אבקת נתרן נפיצה ביותר במים ורעילה, בין אם היא משולבת עם חומרים אחרים ובין אם אינה משולבת. נתרן מצריך טיפול זהיר ואחסון באטמוספירה אדישה כימית או תחת שמן.

ליוני נתרן תפקידים פיזיולוגיים רבים, המשותפים לכל בעלי החיים. אחד החשובים שבתפקידים אלו הוא כניסה ויציאה של יוני נתרן דרך משאבות נתרן-אשלגן ב קרום התא לשליטה על נפח התא, להכנסה של חומרים לתוך התאים ולהוצאתם מתוכם (הוצאת סידן באמצעות משאבות נתרן-סידן והוצאת מימן באמצעות משאבות נתרן-מימן), וכן ליצירת המתח החשמלי המהווה את בסיס הפעולה של תאי עצב ותאי שריר.

ויסות נפח התאים על ידי שליטה על ריכוז יוני הנתרן בתוכם כך שנוצר שינוי לחץ הידרוסטטי המוביל למעבר מים ב אוסמוזה לתוך התאים או החוצה מתוכם, הוא המנגנון המווסת את נפח הדם ב כלי הדם ובכך מווסת את לחץ הדם ואת ערך ההגבה שלו.

חשיבותם של יוני הנתרן בביולוגיה מתבטאת בקיומם של קולטני טעם מיוחדים לצורך זיהוים בלשונותיהם של בעלי חיים רבים וכתוצאה מכך, ביכולתם של בעלי חיים רבים לחוש ב טעם מלוח. קולטנים אלה מגיבים לנוכחות יוני נתרן יותר מאשר יונים אחרים, דוגמת יוני ליתיום (⁺Li), יוני אמוניום (⁺NH ₄) ובמידה מסוימת גם יוני אשלגן (⁺K) ויוני סידן ( ²⁺ Ca), אך אלו מורגשים לעיתים כתערובת של טעמים או כטעמים שאינם מליחות.

# data[].attributes.attachment_link.description
נתרן הוא מינרל חשוב והוא נפוץ בעיקר בנוזל החוץ-תאי. כמתכות אלקליות אחרות, נתרן הוא רך, קל, לבן כסוף, יסוד פעיל ולא נמצא בטבע בצורתו הטהורה. צף ב מים (צפיפותו 968, של מים מזוקקים 1000), נדלק, משחרר גז מימן ויוצר יוני הידרוקסיד. ניצת בקלות במים, אך לא ב אוויר בטמפרטורה נמוכה מ־388K.

# data[].attributes.body
צזיום (צסיום)-

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
צסיום (Caesium או ב אנגלית אמריקאית: Cesium) הוא יסוד כימי ממשפחת ה מתכות האלקליות ש סמלו הכימי Cs ו מספרו האטומי 55.

צסיום הוא מתכת כסופה־זהובה, רכה ורקיעה. הוא הכי פחות אלקטרושלילי מכל המתכות האלקליות היציבות. כמו כן, הוא המתכת האלקלית היציבה הנדירה ביותר.

כמו כספית ו גליום, צסיום הוא בין המתכות היחידות שנוזליות קרוב לטמפרטורת החדר (נקודת ההתכה של צסיום היא 28.44 מעלות צלזיוס). כמו שאר המתכות האלקליות, צסיום מגיב באופן "אלים" עם מים.

צסיום הידרוקסיד (CsOH) הוא בסיס חזק מאוד שמסוגל לחרוט על זכוכית.

שימושי הצסיום:

הצסיום זוהה בזמן אנליזה ספקטרוסקופית על ידי רוברט בונזן (Robert Bunsen) ו גוסטב קירכהוף (Gustav Kirchhoff) בשנת 1860 ב מים מינרלים ב גרמניה. צסיום מתכתי הופק לראשונה ב- 1881.

צסיום נמצא במספר מינרלים, כגון לפידוליט (KLi ₂Al(Al,Si) ₃O ₁₀(F,OH) ₂) ו פולוסיט. המקור החשוב והעשיר ביותר בעולם של צסיום נמצא באגם ברניק ב מניטובה שב קנדה, שעל פי חישובים מכיל 300,000 טון לפידוליט (שמכיל 20% צסיום).

ניתן לבודד צסיום במספר דרכים (ביניהם בעזרת אלקטרוליזה). צסיום טהור ניתן להפיק בפירוק תרמי של CsN.

צסיום, כמו כל המתכות האלקליות, מגיב עם מים באופן מאוד פעיל וסוער. במהלך התגובה בין הצסיום והמים נוצר צסיום הידרוקסיד (CsOH), שהוא בסיס חזק מאוד. בנוסף לכך, נפלט מימן וכמות רבה של אנרגיה, שעלולה להצית את המימן וכן לגרום לפיצוץ בתוך המים כך:

צסיום ו איזוטופים של צסיום נחשבים חומרים רעילים.

# data[].attributes.attachment_link.description
צסיום (Caesium או ב אנגלית אמריקאית: Cesium) הוא יסוד כימי ממשפחת ה מתכות האלקליות ש סמלו הכימי Cs ו מספרו האטומי 55. צסיום הוא מתכת כסופה־זהובה, רכה ורקיעה. הוא הכי פחות אלקטרושלילי מכל המתכות האלקליות היציבות. כמו כן, הוא המתכת האלקלית היציבה הנדירה ביותר.

# data[].attributes.body
פרנציום