# data[].attributes.location_name
Via sense nom, Òrrius, Barcelona, Espanya

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Sigues el primer a aplaudir

a prop de Òrrius, Catalunya (España)

Vista 12 vegades, descarregada 1 vegades

Descripció de l'itinerari

Ruta circular des de l'Ermita de Sant Bartomeu de Cabanyes on passarem pel Turó de Mataró el mirador de Céllecs, Turó de Céllecs, restes del poblat Ibèric del Turó de Céllecs i zona d'escalada.
Prenem la carretera de la Roca a örrius i trobarem un desviament a l'Ermita de Sant Bartomeu on es pot aparcar en diverses zones habilitades.
Prenen el sender que indica Ruta prehistòrica i anem travessant la pista en diverses ocasions. Visualitzem el Turó de Mataró que es troba fora de la nostra ruta, però ja que està aquí doncs també pugem, tornem a baixar i resseguint la pista arribem al mirador de Céllecs on tenim una vista espectacular, podem veure al fons Montserrat en un dia clar. Seguim la pista uns metres i veurem una dreceraa al Poblat Ibèric on ja estem en uns minuts i a la dreta ens queda el cim del Turó de Céllecs.
Com que tenim temps baixem a la pista i uns metres més endavant del mirador prenen un sender a la dreta que ens deixarà en un altre mirador i una zona d'escalada que sembla en molt bon estat, tot i uns ferros antics que servien per entrenar.
Reseguim un altre sender que ens surt a dret i cap a baix i una vedaga en la la pista no cal deixar-la seguint les indicacions cap a l'Ermita per arribar on tenim aparcat el cotxe.
- Turó de Mataró
- Turó de Céllecs
- Turó de la Cabana del Moro

Punts d'interès

Turó de Matarò

Auto-generated

Poblat Iberic del Turò de Céllecs

Auto-generated

Mirador i zona d'escalada de Céllecs

Auto-generated

# data[].attributes.attachment_link.title
Turó de Mataró, Turó de Céllecs y Turó de la Cabana del Moro desde Ermita de Sant Bartomeu de Cabanyes, 100 cims FEEC

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta Turó de Mataró, Turó de Céllecs y Turó de la Cabana del Moro desde Ermita de Sant Bartomeu de Cabanyes, 100 cims FEEC de Senderisme a Òrrius, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa.

# data[].attributes.body
https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/parking-cercle-du-tremouse-coll-de-la-sede-109414442

# data[].attributes.attachment_link.title
Parking Cercle du Tremouse- Coll de la Sede

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta Parking Cercle du Tremouse- Coll de la Sede de Senderisme a . Descarrega el track GPS i segueix l’itinerari del sender des d’un mapa. Grava el teu propi recorregut des de l’app, puja la ruta i comparteix-la amb la comunitat.

# data[].attributes.location_name
Brecha de Rolando, Gavarnie-Gèdre, França

# data[].attributes.headline
Brecha de Rolando, Gavarnie-Gèdre, França

# data[].attributes.subject
Brecha de Rolando, Gavarnie-Gèdre, França

# data[].attributes.body
https://ca.wikiloc.com/rutes-cursa-de-muntanya/col-de-tentes-brecha-roland-col-de-tentes-54831044

# data[].attributes.attachment_link.title
Col de Tentes-Brecha Roland-Col de Tentes

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta Col de Tentes-Brecha Roland-Col de Tentes de Trail Running a Gavarnie, Occitanie (France). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l’itinerari del sender des d’un mapa. Ruta que sube a la brecha de Roland desde el coll de Tentes. Con ‘solo’ 600 m de desnivel se llega a uno de los pun…

# data[].attributes.location_name
Cascada de Gavarnie, Gavarnie-Gèdre, França

# data[].attributes.headline
Cascada de Gavarnie, Gavarnie-Gèdre, França

# data[].attributes.subject
Cascada de Gavarnie, Gavarnie-Gèdre, França

# data[].attributes.body
https://ca.wikiloc.com/rutes-raquetes-de-neu/torreta-de-lorri-circular-des-de-port-aine-12426665

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Itinerari (circular): Parking estació Port Ainé ( 1964 m) - Serrat dels Clots (2052 m) - Costa Negra (2300 m) - Torreta de l'Orri (2438 m) - Serrat de la Coma del Forn (2361 m) - La Portella (2260 m) - Barranc de la Coma del Forn (2055 m) - Hotel Portainé 2000 (1980 m) - Parking (1964 m).

Temps efectiu: 2h45'

Itinerari circular des de l'estació d'esquí de Port-Ainé per ascendir a una de les millors talaies del Pirineu català. Grans panoràmiques del Puigmal al Turbon, amb primer pla de les muntanyes de la Vall Fosca, immens Montsent de Pallars ; St. Maurici-Aigüestortes, Montroig-Certascan, Pica d'Estats, muntanyes d'Andorra i finalment muntanyes de la Cerdanya i Solsonès, tancant vistes amb el Cadí i Port del Comte. I al sud s'albira fins i tot Montserrat ! Gran ruta per raquetes de neu ideal per fer amb temps bonancenc i bona neu (en cas contrari atenció al vent i boires a la part alta).

La ruta s'inicia per una pista que surt a la dreta del parking de l'estació. Avançarem en direcció sud, en part per les pistes en part pel camí d'estiu a la Torreta, tot ascendint suaument el llom del Serrat dels Clots fins a la carena superior de la muntanya, on s'obre l'altipla de la Torreta de l'Orri i on girarem vers el sudest. No té perdua, sempre amb la referència de les immenses torres de telecomunicacions que ocupen l'ampli cim d'aquesta muntanya.

La baixada la farem, en canvi, per l'altra carena est de la muntanya, al llarg del Serrat de la Coma del Forn i fins a embocar el barranc del mateix nom (des de la Portella) en dirección nord. Per evitar la pista d'esqui (atenció que és estreta i els esquiadors baixen ràpid) anirem per entremig del bosc, un recorregut sempre més agradable. Sortirem al repla on es troba l'hotel per completar aquest magnífic passeig hivernal.

Aquesta ha estat la setena raquetada d'amics. Moltes gràcies a tots/es pel vostre ànim i ganes, ens veiem a la propera!

# data[].attributes.attachment_link.title
Torreta de l'Orri - circular des de Port Ainé

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta Torreta de l'Orri - circular des de Port Ainé de Raquetes de Neu a Montenastró, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa.

# data[].attributes.body
https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/100-cims-balandrau-18198592

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Avui hem sortit per fer el Balandrau, és la ruta clàssica per pujar al cim pel costat de migdia i la que gairebé tothom tria.
Deixarem el cotxe al Coll de la Gralla on comença la pista de Fontlletera, aquest coll és un pas de muntanya que comunica Tregurà amb Ribes de Freser.
La pista va pujant a ponent del Castell dels Moros per anar a buscar la collada del mateix nom, passem pel costat d'una bassa allargassada per seguir pujant cap a la collada de Fontlletera on trobem una segona bassa una mica més gran que l'anterior. Aquestes dues basses són abeuradors naturals pel bestiar. La pista forestal, que costeja per sota del Puig de la Coma ens porta a la Font Lletera i al Coll dels Tres Pics. En aquest coll hi ha una petita estació meteorològica que ens queda a la dreta. Trenquem a ponent pel partió de Fontlletera passant pels Tres Pics i encarant les últimes rampes del cim.
El Balandrau de 2585 metres és un cim allargassat, coronat per un punt geodèsic en un extrem i un planell amb relleu amb una senyera a l'altra. La magnitud del Pirineu és present miris cap on miris.
Comencem la baixada pels pendents del Serrat de Granollers, aquí no hi ha camí però no té cap pèrdua, només cal anar seguint la carena fins arribar a l' ampla pista que seguirem fins a trobar el punt de partida on fa tres hores i mitja hem començat a caminar.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta 100 CIMS- Balandrau de Senderisme a Tregurà de Dalt, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Avui hem sortit per fer el Balandrau, és la ruta clàssica per pujar al cim pel costat de migdia i la que gairebé tothom tria.

# data[].attributes.body
https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/pic-del-canigo-le-pic-du-canigou-des-de-mariailles-10665858

# data[].attributes.attachment_link.title
Pic del Canigó (Le Pic du Canigou) des de Mariailles

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta Pic del Canigó (Le Pic du Canigou) des de Mariailles de Senderisme a Casteil, Région Languedoc-Roussillon (France). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Fem el cim començant des del pàrquing de Randé. Aquesta és l'opció més llarga, però també és la més bonica i menys concorreguda.

# data[].attributes.location_name
Roca de Sant Salvador (La Trompa de l'Elefant, Monistrol de Montserrat

# data[].attributes.headline
Roca de Sant Salvador (La Trompa de l'Elefant, Monistrol de Montserrat

# data[].attributes.subject
Roca de Sant Salvador (La Trompa de l'Elefant, Monistrol de Montserrat

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ruta interessantíssima i brillant que surt del Barranc de les Llobateres, a la Pista asfaltada de Vallcebre a la Collada dels Prats, al Berguedà.

Se surt del camí i se segueix per un camí artificial que s'ha construït paral·lel a la pista fins al trencant de la Font Freda, sempre amb unes vistes espectaculars del veí Pedraforca.

A la Font Freda comença l'ascensió cap al Cap de la Gallina Pelada; és una pujada de bon fer i sense pèrdua si se segueixen els senyals blanc-i-grocs del PR-C 79.

El caminoi s'enlaira pel Torrent de la Font d'Ensija, primer cobert de pins, una exemplar i magnífica pineda de pi negre fins al Pla de les Planelles des d'on s'albira el Pedraforca i bona part dels majestuosos graus de Vallcebre. Un espectacle visual, lluny encara de les vistes infinites i exuberants que s'ullen des del Cim de la Gallina Pelada.

Des d'aquest pla, el camí torna a pujar entre pins fins al Cap de la Canal Llisa, una pradera desèrtica que apropa la vista al cim de la Gallina Pelada per primera vegada, així com a la carena d'Ensija camí que es fa de tornada. De la Canal Llisa es va planant fins al Refugi Delgado Úbeda o Refugi d'Ensija i des d'aquest modèlic racó es puja, seguint sempre el PR-C 79 fins a la Gallina Pelada, de 2321 m. El cim és panoràmic, molt panoràmic, és un cim de 360º des d'on es pot gaudir del Pedraforca i del Cadí al Nord, de la Serra d'Ensija a l'est i a l'oest i de la Serra de Busa i dels Bastets, al sud. És un lloc prodigiós, només el vent que acarona els caminants no el deixa ser celestial.

Ara cal desfer un xic de camí i tornar al coll des d'on s'havia començat l'ascens definitiu. És un sender sense pèrdua que voreja pins i punts desèrtics amb un seguit de vistes extremadament embaucadores. Des de la collada es deixa el PR-C 79 i se segueix la Serra d'Ensija, sempre en línia recta, deixant a sota a l'esquerra, al nord, el refugi que es troba a la pujada. És un tram carener on es poden fruir les mateixes vistes que des del cim anterior; però el secret és que cada vegada s'aprecia un angle diferent del nostrat Pedraforca. Al vessant dret, al sud, just sota del petit precipici, gens aeri, s'observa, majestuosa, la Roca Gran del Ferrús que reposa penjada al buit. És un altre espectacle de la caminada.

Encantats per la bellesa de l'indret, el camí segueix pujant i baixant la serra passant pel cim que separa el Pla de les Tores (2281 m) dels Rasos d'Ensija i que porta els caminants fins a la Creu de Ferro, cim de 2296 m. Les vistes ara ja continuen essent pràcticament les mateixes i, després d'un descens pronunciat però breu s'arriba al Pla d'Ensija on comença el descens al Barranc de les Llobateres, segons indica un rètol plantat al bell mig del Pla. Aquesta ruta, però, no baixa encara, primera continua recta i s'enfila per un tram un xic aeri -no vertiginós- que permet gaudir de les últimes vistes del recorregut: és el Cim del Serrat Voltor a 2281 m. Des d'aquí es pot veure el Pedraforca, tot el recorregut fet en aquesta caminada i tot el Serrat Negre i bona part de la Costa del Coll de Fumanya amb les muntanyes de Fígols al sud. És un altre indret indispensable. Per arribar al cim hi ha un tram de grimpada innocent i inofensiva si es volen fer l'ascens i el descens circulars.

Vista la panoràmica ara es baixa pel costat del Serrat Negre fins al Pla d'Ensija on comença el descens definitiu pel Barranc de les Llobateres, torrent i barranc que intersecciona el Serrat Roig i el Serrat Negre. És un tram impressionant que baixa entre multitud de pins i que pot arribar a ser perillós si es troba glaçat. (Nosaltres li vam trobar, però no vam patir cap accident malgrat que vam estar-hi a punt. Si està glaçat cal posar-hi seny i paciència).

Al final de la baixada del Barranc hi ha la Pista asfaltada i el cotxe, començament i final d'aquesta caminada espectacular per la Serra d'Ensija-Rasos de Peguera.

Explicació feta per lorri

# data[].attributes.attachment_link.title
EL CAP DE LA GALLINA PELADA I LA SERRA D'ENSIJA

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta EL CAP DE LA GALLINA PELADA I LA SERRA D'ENSIJA de Senderisme a Maçaners, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Ruta interessantíssima i brillant que surt del Barranc de les Llobateres, a la Pista asfaltada de Vallcebre a la Collada dels Prats, al Berguedà.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Una ruta bonic i tranquila.Sortim des del pàrquing de santa fe, seguim el camí direcció a la font Passavets, el recorregut es fa per el costat de la carretera fins que hi ha una intersecció que marca que hem de creuar la carretera per arribar a la font de Passavets, un com allà comencem a apujar direcció el turó de l'home per el camí trobem la fageda gran,el pou del Campte on i baixem per veure la profunditat i veure com es, pujem per tornar agafar el camí direcció el turó de l'home i abans de arribar ens aturem
a un mirador que hi ha a sota on podem apreciar una part del paisatge ja que el dia no ens acompanya gaire,amb una boira molt espesa pero tot i aixó decidits en continuar el camí, pugem fins les antenes per veure si marxa una mica la boira i poder veure els altres cims, pero com veiem que cada com la boira s' espesa més girem cua i pugem el turó on ens i aturem un rato per fer unes quantes fotos i baixem direcció a veure el centre excursionista que hi ha a sota, tot seguit agafem direcció cap a les agudes, amb una intensa boira que no marxa,agafem per el coll de Sacarbassa i anem crestejant fins arribar el coll de les agudes on ja comencem a pujar cap el cim un cop allà ens tornem una volta per la cima i ens fem unes quantas fotografies amb la creu, un cop vist tot comencem abaixa direcció a santa fe. Baixant ens trobem amb la font de Briançó, i continuem avall, ens desviem i agafem el camí que va a la esquerra que acaba anant el Convent, davant del convent com son festes de nadal i havia una cabanya feta de troncs amb un arbre i un tió dins de la cabanya molt vent treballada, continuem endavant direcció santa fe, per el camí ens trobem una arbres lligats amb uns fils de colors fen formes entre els arbres, continuem fins el restaurant de santa fe on tenim el cotxe.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta SANTA FE, TURÓ DE L'HOME I LES AGUDES de Senderisme a Santa Fe del Montseny, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa.

# data[].attributes.location_name
Ermita de Sant Ramon, Cami Vell Sant Ramon, Sant Climent de Llobregat, Espanya

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Avui he fet una Ruta Circular entre Viladecans i l'Ermita de Sant Ramon pujant pel camí segons (el del mig) i baixant pel camí de la esquerra el primer.
Des de Viladecans hi han 4 camins per pujar a Sant Ramon avui ha sigut pels dos de l'esquerra, ahir varen ser els dos de la dreta.
Començo i acabo la Ruta en l'aparcament que hi ha al final de l'avinguda Fraternitat, en la pujada és té q tindre precaució que el sender que enllaça amb la pista te una pendent del 21% i el ultim tramabans d'arribar a la Ermita es de una pendent pronunciada del 31% , la baixada si bé al principi té una bona pendent del 31%, després no hi ha problema.
En resum Ruta agradable de fer.

# data[].attributes.attachment_link.title
VILADECANS - ERMITA DE SANT RAMON - VILADECANS (Per Can Sala )

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta VILADECANS - ERMITA DE SANT RAMON - VILADECANS (Per Can Sala ) de Senderisme a Viladecans, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Avui he fet una Ruta Circular entre Viladecans i l'Ermita de Sant Ramon pujant pel camí segons (el del mig) i baixant pel camí de la esquerra el primer.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ficha y mapas

Recorrido

Lugares de interés
Fotos
Comentarios ()

Rutas guiadas cercanas

Alta (F+)

Rutas de alta montaña con trepadas fáciles y con buenos agarres, por lo que es necesario usar las manos para progresar.

Ruta casi circular de un solo día al pico de Vallibierna y a la Tuca de Culebras saliendo desde el embalse de Llauset. Para coronar el Culebras pasamos por la pequeña cresta que une estos dos picos, conocida como el Paso del Caballo, que es lo que da emoción a esta excursión. Estos dos picos, hoy muy conocidos, están situados al sur del macizo de la Maladeta.

En esta ruta ascendemos a dos tresmiles que nos ofrecen unas vistas inmejorables de la vertiente meridional del macizo de la Maladeta. Se trata de una ruta muy completa y recomendable para hacer cómodamente en un sólo día. La famosa cresta que une los dos picos, conocida como el Paso del Caballo, no es muy difícil pero es necesario que al pasar prestemos mucha atención.

Mapa cartográfico

© Editorial Alpina.

Este croquis aproximado con el itinerario de la ruta ha sido creado a partir del mapa "Aneto Maladeta. Valles de Benasque y Barravés, 1:25.000." propiedad de la Editorial Alpina.

Recorrido de la ruta

Track de la ruta

En algunos casos RUTAS PIRINEOS ha manipulado los tracks para corregir problemas en la recepción de la señal GPS y su posterior grabación. En estos casos algunos tramos de la ruta del track son aproximados y han sido proyectados sobre el mapa.

Puntos importantes de paso (Waypoints)

Sistema de coordenadas geográficas. Datum Europeo 1950

Más información

Picos: Pico de Vallibierna (3.067m) y Tuca de Culebras (3.062m)

Duración: Día completo

Tiempo total efectivo (sin paradas): 5:35h en total. 1:00h desde el embalse de Llauset hasta el ibón de Botornás, 2:00h desde este punto hasta el pico de Vallibierna, 0:15h adicionales hasta la cima de la Tuca de Culebras y 2:20h de descenso hasta el embalse de Llauset.

Desnivel acumulado: 900m

Dificultad: Alta (F+). El único punto delicado de la ruta es el Paso del Caballo (II-). Se trata de una arista de unos 20m de largo, muy afilada y expuesta. Hay pitones por si se quiere proteger el paso con cuerda. Si aún así no se ve claro, hay una escapatoria por un camino que transcurre por la vertiente S por roca algo descompuesta.

Época: Verano.

Material: Un cordino puede ser útil si vamos acompañados de excursionistas inexpertos y no demasiado acostumbrados a trepar.

Cartografía:

Aneto Maladeta. Valles de Benasque y Barravés, 1:25.000. Editorial Alpina.

Observaciones: Esta ruta circular también se puede realizar en el otro sentido: subiendo por el collado de Llauset y bajando por Botornás. Recomendamos hacer la ruta tal y como la hemos descrito aquí, ya que es más cómodo hacer la tartera del collado de Llauset de bajada. Hacerla de subida puede ser algo pesado. Por otro lado, existe la posibilidad de alargar el tramo inicial de la ruta pasando por el collado de Anglos (2.432m), los ibones de Anglos, el collado de los Ibones (2.521m) y el ibón del Cap de Llauset.

En la carretera N-230 Lleida-Vielha, a la altura de la población de Senet de Barrabés, tomamos la carretera que sube hasta la pequeña población de Aneto. En Aneto, continuamos el camino siguiendo una carretera no muy bien asfaltada durante unos aproximadamente 14 km. Poco antes de llegar al embalse de Llauset, encontramos varios túneles que nos permiten llegar hasta un aparcamiento habilitado. ¡Atención!, el primer túnel se bifurca en dos y nosotros tenemos que coger el de la izquierda. El siguiente hay que seguirlo todo hasta el fondo para llegar a la zona de aparcamiento del embalse de Llauset.

Información práctica para vivir una experiencia completa

Consulta los alojamientos, restaurantes, museos, pequeños artesanos,... recomendados cercanos a esta ruta: establecimientos cercanos.

Todas las rutas han sido realizadas sobre el terreno por RUTAS PIRINEOS. Las rutas pueden variar mucho en función de la época del año, de la nieve y de las condiciones meteorológicas. La señalización (marcas, paneles, balizas) que podemos encontrar a lo largo de la ruta también puede variar con el tiempo. RUTAS PIRINEOS no se responsabiliza de cualquier mal uso de sus guías y recomienda que cada uno sea responsable y prudente en la montaña. Igualmente, os invitamos a documentaros con libros y guías especializadas para complementar la información descrita. Todos los tiempos son efectivos y toman un carácter orientativo, no se han tenido en cuenta las paradas por pequeñas que sean. Para cualquier sugerencia, RUTAS PIRINEOS os invita a enviar un correo a info@rutaspirineos.org.

Nuestra selección de establecimientos cercanos recomendados

Ctra. de Benasque, 22467 Sesué

El Camping La Borda d'Arnaldet, en medio del valle de Benasque, es el punto de partida ideal para recorrer esta zona. Pero no sólo funciona como base sino que también os ofrecerá unas muy buenas instalaciones, un gran trato y toda la ayuda y facilidades del mundo a la hora de preparar vuestras rutas, ¡ya sean a pie o en bicicleta!

Avda. Los Tilos s/n, 22440 Benasque

Una referencia en el mismo pueblo de Benasque. El Hotel de la familia Ciria se define por la comodidad y el trato acogedor de los suyos, pero también por su alto grado de conocimiento del mundo del excursionismo y el entorno que les rodea. ¡Dejaros aconsejar! Además, la cocina de su restaurante El Fogaril, basada en el producto de la tierra, ¡es una delicia! ¡No os la perdáis!

Calle Ral, 28, 22466 Castejon de Sos

Volar En Castejón te ofrece la posibilidad de volar en parapente en medio del valle de Benasque, y sentir el viento de cara en medio de un paisaje incomparable, ¡tocar la libertad! El trato de sus monitores y su larga trayectoria hace que la experiencia sea ¡inolvidable!

C/ Única, 8, 22470 Renanue-Bisaurri

El Acebo de Casa Muria o un pequeño gran lujo en medio del valle de Benasque. Esta casa del siglo XVIII ha sido rehabilitada y adecuada conservando su fuerte personalidad pero cuidando hasta el último de los detalles: las habitaciones son una pasada pero también los espacios comunes son muy acogedores y nos invitan al buen descanso. ¡Una vez que hayáis probado su cocina ya no querréis nada más!

¿Qué más podemos visitar?

Iglesia de Santa Cecilia de Senet de Barrabés

En la población de Senet, dentro de su pequeño núcleo urbano, encontramos esta bonita iglesia parroquial del siglo XI, reformada en el siglo XVII. Dispone de una torre campanario de planta cuadrada de tres pisos.

Coordenadas GPS: 42.5574802º 0.7527326º

Área de picnic de Conangles

A unos 2,5 km de la salida de la boca sur del túnel de Vielha en la misma N-230 encontramos la extensa área de picnic de Conangles (a mano derecha subiendo). Está situada en la cabecera del río Noguera Ribagorzana y dispone de mesas, barbacoas, etc. Esta zona es el punto de salida de numerosas excursiones por la zona periférica del Parque Nacional de Aigüestortes y Estany de Sant Maurici. Por ejemplo, es el punto de partida para subir por el bonito valle de Besiberri y ver sus lagos y su refugio.

Coordenadas GPS: 42.6134863º 0.7679782º

Refugio de Conangles

Justo al lado de la área de picnic de Conangles y del aparcamiento (en el km 150 de la carretera N-230 Lleida-Vielha), a la orilla izquierda de río, encontramos este refugio de montaña de 36 plazas y abierto durante todo el año. Desde el refugio podemos realizar: ascensiones a 3000s, senderismo, raquetas, esquí de montaña,...

Coordenadas GPS: 42.6152470º 0.7681606º

Información práctica para vivir una experiencia completa

Consulta los alojamientos, restaurantes, museos, pequeños artesanos,... recomendados cercanos a esta ruta: establecimientos cercanos.

Recorrido

Ocultar fotos

Tras un largo y maltrecho túnel llegamos al embalse de Llauset (0:00h - 2.200m), donde dejamos el vehículo en el aparcamiento habilitado e iniciamos nuestra excursión. Desde el mismo aparcamiento, en dirección NO, podemos contemplar parte del itinerario que recorreremos durante la jornada. Igualmente desde aquí son bien visibles las dos cimas que nos disponemos a ascender.

Enfrente el lago de Llauset, al fondo el pico de Vallibierna (3.067m) y la Tuca Culebras (3.062m).

Tomamos el camino que se adentra en el valle de Llauset a través del túnel que hay en dirección N, junto al aparcamiento.

Inicio desde el aparcamiento de Llauset. En época de buen tiempo acostumbra a estar lleno de gente y de coches.

Tras cruzar el túnel seguimos por el GR11 en dirección NO y pronto encontramos un panel con señales direccionales hacia los diferentes ibones (lagos). Nosotros seguimos recto, hacia los ibones de Botornás. Al principio el camino es ancho, pero poco a poco se va estrechando.

Seguimos por el GR11, en dirección NO, por un camino ancho que nos lleva al fondo del valle de Llauset.

Bordeamos el ibón de Llauset por la derecha. Poco antes de llegar al final del embalse encontramos un indicador (0:30h - 2.250m). Dejamos el sendero que se dirige al fondo del valle hasta el collado de Llauset y giramos a la derecha en dirección N hacia el ibón de Botornás.

Al fondo el Vallibierna, que estará casi siempre presente y bien visible durante todo el recorrido.

Tras varias lazadas, ganamos la suficiente altura para poder observar toda la magnitud del embalse de Llauset, que se encuentra a unos 2.200m de altitud.

Vistas del embalse de Llauset. Al fondo la presa y a su izquierda el aparcamiento donde hemos estacionado el vehículo.

Otro panel (0:45h) nos indica el desvío a la derecha hacia el ibón de Botornás.

Desvío a la derecha, en dirección N, hacia el ibón de Botornás.

El camino, bien definido, sube haciendo una fuerte pendiente y rápidamente ganamos altura.

Varias lazadas nos permiten ir ganando altura.

Un gran hito precede la cabaña de Botornás, que se encuentra justo en la última subida fuerte antes de llegar al ibón.

Los hitos nos van marcando el camino.

La cabaña de Botornás no está en muy buenas condiciones de limpieza, pero nos permitiría refugiarnos en caso de mal tiempo o de emergencia.

Refugio no guardado de Botornás. Se encuentra un poco antes de llegar al ibón de Botornás.

Dejamos el refugio atrás y al cabo de pocos metros llegamos al ibón de Botornás (1:00h - 2.330m). A partir de ahora el terreno se allana y el camino transcurre muy cerca del lago.

El camino bordea el ibón de Botornás por la izquierda, a unos 2.330m de altitud.

Seguimos por el GR11, sorteando pequeños bloques de roca y piedras, siempre en dirección N.

Sorteamos un par de veces el riachuelo que une el ibón de Botornás con el ibón del Cap de Llauset.

Poco antes de llegar al ibón del Cap de Llauset encontramos un panel con varias señales direccionales (1:15h - 2.400m). Tomamos el sendero que sale hacia la izquierda, en dirección al pico de Vallibierna.

Tomamos el camino que nos lleva al Vallibierna, en dirección O, pasando muy cerca del ibón Chelat.

Llegamos al primero de los ibones de Coma Arnau (1:35h - 2.520m). Lo bordeamos dejándolo atrás a nuestra izquierda. Poco a poco vamos ganando altura por un camino muy marcado.

Poco a poco vamos entrando en este valle rocoso, salpicado por varios pequeños ibones, son los ibones de Coma Arnau.

Atrás vemos como el ibón desemboca en el valle por el que acabamos de subir.

Seguimos nuestra marcha y, en breve, encontramos un segundo ibón (1:40h) que, como el anterior, superamos por nuestra derecha (este nos queda un poco más hundido).

Varios ibones y algunas zonas con nieve del invierno nos acompañan en nuestro recorrido.

Empezamos a perder el sendero, que se diluye, y atacamos un caos de rocas marcado con algunos hitos. Un gran valle rocoso se abre ante nosotros. Encontramos otro pequeño ibón (2:00h), es el tercer ibón de Coma Arnau. Desde este punto visualizamos claramente el itinerario de subida al primer pico de la jornada, el Vallibierna.

A partir de aquí nuestro camino transcurre entre bloques de roca y piedras.

Continuamos la ruta de ascenso y pasamos cerca del ibón Chelat, pero sin llegar a él. Desde este punto tenemos unas vistas envidiables de algunas de las montañas más emblemáticas de los Pirineos: Aneto, pico Tempestades, Margalida, Russels,...

De izquierda a derecha: Aneto, Espalda del Aneto, pico Tempestades, pico Margalida y picos Russell.

Atacamos la última subida fuerte por un camino de tierra resbaladizo que nos ralentiza el ascenso. Al echar la vista atrás reconocemos fácilmente el punto de partida de nuestra excursión, la presa del embalse de Llauset.

Ascendemos por un camino de tierra resbaladizo y atacamos la última subida fuerte antes de iniciar la cresta.

Remontada toda la tartera, llegamos a la cresta oriental del Vallibierna (2:50h). El camino a partir de ahora transcurre por la sólida y ancha cresta hasta llegar al pico Vallibierna.

Un camino bien definido nos llevará por una fácil cresta hasta la cima.

Las rocas que debemos superar son sólidas y seguras.

Avanzando por la cresta podemos ver claramente por donde luego seguirá nuestro camino para atacar la Tuca de Culebras.

Ante nosotros se muestran el Vallibierna y la Tuca de Culebras, con el famoso Paso de Caballo que los une.

Finalmente coronamos la cima del Vallibierna (3:00h - 3.067m).

Vallibierna (3.067m).

Desde la cima divisamos una infinidad de 3.000's a nuestro alrededor. Podemos ver también el bonito y frondoso valle de Vallibierna a nuestros pies. Por este valle pasa otra posible ruta para ascender al Vallibierna y el Culebras pasando por el collado de Culebras, situado al oeste. No podemos dejar de admirar el paisaje en todas las direcciones. En dirección N divisamos algunos de los tresmiles más conocidos de los Pirineos: el Posets, el Bachimala, el Perdiguero, el Crabioules, el Maupas,...

Diferentes excursiones nacen del fondo del valle de Vallibierna.

También podemos disfrutar de unas buenas vistas del ibón y la cresta de Llosás; cresta que culmina en el punto más alto de la cordillera, el pico del Aneto, y que curiosamente fue una de las primeras en recorrerse en sentido descendente (en julio de 1906).

Inigualables vistas del ibón y la cresta de Llosás, y de los emblemáticos picos del macizo de la Maladeta.

Desde la cima del Vallibierna, destrepamos por unas rocas muy pulidas y vamos a buscar un pequeño llano que hay antes del inicio de la arista que nos conduce hacia el Culebras.

Destrepe resbaladizo para ir a buscar el inicio de la arista hacia el Culebras.

Ya identificamos claramente la famosa arista que une los dos picos, conocida como el Paso del Caballo. Se trata de una arista de unos 20m de longitud, no muy difíciles de recorrer, pero que requieren de toda nuestra atención y precaución (II-). Al ser una ruta que se puede realizar en ambos sentidos y estar bastante frecuentada, es recomendable que pasemos la cresta de uno en uno.

Un grupo de excursionistas espera su turno para cruzar el Paso del Caballo.

Algunos cabalgan por el Paso del Caballo con temor y otros con despreocupación. En caso de gran angustia se puede proteger mediante cuerda, ya que encontramos pitones en la arista que nos permiten montar una instalación.

Se puede instalar una cuerda que evitaría cruzar con temor.

Hay distintas maneras de pasar el Paso del Caballo: por el lado N cogiéndose con las manos al borde de la pared y buscando las pequeñas repisas que hay para los pies, o para aquellos que temen resbalar, y dando nombre al Paso del Caballo, cruzándolo a horcajadas.

Cogiéndonos con las manos al borde de la pared y buscando las repisas y agujeros que hay para los pies, o bien a horcajadas.

Dicen que es más sencillo cruzarlo yendo agarrados a la arista y colocando los pies en la vertiente norte, pero tenemos más sensación de seguridad yendo a horcajadas. Aunque es fácil, la caída hacia el valle de Vallibierna impresiona mucho, por lo que habrá que cruzar de la manera que nos resulte más segura posible.

Hay infinidad de maneras de pasar de un lado al otro, pero deberemos ir lo más seguros posibles ya que la caída es impresionante.

La única escapatoria que tenemos para llegar al Culebras sin cruzar por el Paso del Caballo, es a través de un camino que avanza por la vertiente S. Este camino se puede tomar desde el pequeño llano que hay justo después de descender el destrepe del Vallibierna y antes de entrar en la arista del Paso del Caballo.

Escapatoria del Paso del Caballo por la vertiente S. Habrá que extremar la atención pues la roca está un poco descompuesta.

Seguimos avanzando por la cresta, el camino es evidente y estable. Llegamos a la cima de la Tuca de Culebras (3:15h - 3.062m).

Camino evidente que sigue por la cresta hasta el Culebras.

Tuca de Culebras (3.062m).

La Tuca de Culebras es la antecima occidental del Vallibierna, y debe su nombre a la curvatura de sus líneas y a su aspecto cromático. Iniciamos la bajada de la Tuca de Culebras en dirección sur hacia el collado de Llauset.

Bajamos de la Tuca de Culebras en dirección al collado de Llauset. Sus características curvaturas se pueden apreciar desde el valle de Vallibierna.

Extremamos nuestra atención porque tenemos que destrepar por grandes bloques rocosos, algunos de ellos muy resbaladizos.

Existen diferentes recorridos de bajada, todos ellos requieren sortear rocas de diferentes tamaños.

A medida que vamos bajando, el camino se hace más evidente, es más fácil seguir los hitos. Sorteamos varios bloques de roca y algunas piedras, siempre en dirección S.

Poco a poco el camino es más evidente. Vamos esquivando grandes bloques rocosos.

Nos cruzamos con el sendero que sube del collado de Culebras (O). El nuestro toma dirección S, en busca del collado de Llauset (3:45h - 2.835m).

Seguimos en dirección S, por un sendero que se desliza sobre una fina tartera.

Desde el collado de Llauset, iniciamos el descenso en dirección E, avanzando hacia el fondo del valle y teniendo como objetivo el embalse de Llauset. En el collado encontramos un suelo de pizarras negras de la época geológica del Silúrico que le confiere al paisaje un curioso aspecto.

Bajamos por una pronunciada tartera negra hacia el fondo del valle de Llauset.

A partir de ahora el terreno se allana y nuestro camino transcurre por entre grandes praderas de hierba. Rápidamente llegamos a la cabecera del lago (4:35h).

Cabecera del embalse de Llauset.

Deshacemos los sube y baja que hace el camino hacia la presa de Llauset. En algunas ocasiones el camino discurre muy cercano a la orilla del lago.

De regreso volvemos a bordear el embalse de Llauset, sorteando las rocas que vamos encontrando.

Volvemos a estar en la presa de Llauset (5:35h - 2.200m), punto de inicio y final de esta ruta que nos ha permitido disfrutar de un precioso ambiente alpino, ascender dos 3.000s, cruzar el emocionante Paso del Caballo, y observar unas vistas espectaculares de picos emblemáticos como el Aneto, el Tempestades o el Margalida.

Llegamos de nuevo a la presa de Llauset, punto de inicio y final de esta ruta.

Información práctica para vivir una experiencia completa

Consulta los alojamientos, restaurantes, museos, pequeños artesanos,... recomendados cercanos a esta ruta: establecimientos cercanos.

Escribir comentario

¡Participa! Envíanos tu comentario

Si has realizado esta ruta, danos tu opinión! Si tienes dudas sobre la ruta, escríbenos un comentario!
¿Conoces alternativas para este itinerario? ¿Has hecho esta ruta de alguna otra forma? ¡Opina!

Queremos que la web de RUTAS PIRINEOS sea una web participativa, por esto te animamos a que dejes tus comentarios sobre nuestras rutas. No se toleraran insultos, lenguaje abusivo, faltas de respeto, ni comentarios ofensivos en contra de las más elementales normas de educación. Tampoco se aceptaran mensajes comerciales, o que incluyan números de teléfono o direcciones personales y también se eliminarán los mensajes que anuncien algún producto.

Todos los comentarios son revisados para garantizar que cumplan las normas anteriores. RUTAS PIRINEOS, en ningún caso, se hará responsable del contenido de las opiniones publicadas por los internautas en nuestra web.

Si lo prefieres comenta con Facebook...

Hola Silvia, te recomendamos que contactes directamente con el refugio Cap de Llauset (tel: 974 120 400 / email: refugiocapdellauset@gmail.com) para que te puedan informar de las condiciones de nieve actuales en la zona. Te pasamos también el enlace de la webcam orientada hacia el collado de Vallibierna y la Tuca Cap de Llauset: www.alberguesyrefugiosdearagon.com/webcam.php?id=124

Hola Gemma!
Dependiendo del año, en octubre ya podemos encontrar un poco de nieve en las cotas más altas de la ruta. Te recomendaríamos que siguieras la previsión meteorológica hasta el día que quieras hacer la ruta, para así prever si ha podido nevar en las cotas más altas. Creemos que a día de hoy, la ruta está limpia de nieve exceptuando quizás alguna umbría.
Mucha suerte!

Buenas! ¿Se puede hacer esta ruta ahora en octubre? O ya hay demasiada nieve?
Gracias!
(Comentario introducido originariamente en catalán)

Hola Fran, muchas gracias por tu comentario. Somos conscientes que esta ruta debería estar ubicada en Aragón y no en Lleida. Este error es debido a un pequeño problema de programación que tenemos pendiente corregir.
Saludos y buen año!

Ruta "cómoda" al ganar ya mucha altura directamente con el coche. Y más cómoda toda la zona cuando esté en funcionamiento el nuevo refugio de Llauset de la Federación Aragonesa de Montaña a 2450 siendo el más alto del Pirineo Aragonés. Porque eso sí, me ubicáis el valle de Barrabés en Lleida siendo oscense del Parque Posets-Maladeta para que luego se nos mosqueen los vecinos.
Se quedaba coja esa zona del Parque cuando la pista de Vallibierna estaba impracticable. El acercamiento era laborioso. Ahora con un fenomenal refugio a esa altitud que puede estar listo en menos de un año, la zona es más accesible aunque sea desde el otro lado.
Saludos y muchas gracias por la página y la buena exposición de las rutas.

Hicimos la ruta alargándola para pasar por los lagos de Anglos. Se añade una media hora, pero vale la pena por ver este otro valle precioso. Vistas espectaculares, adrenalina y un par de 3000 hacen que esta ruta sea una de las más recomendables que he hecho nunca.
(Comentario introducido originariamente en catalán)

Una ruta muy transitada, encontramos más gente de la que esperaba. Esto hace que en el Paso del Caballo tengas que coger tanda y esperar un poco, ya que es del todo recomendable pasar de uno en uno. Pero si te lo tomas con calma puedes llegar a estar solo y contemplar muchas de las montañas más emblemáticas de los Pirineos.
Me hubiera gustado ver las curvaturas tan características que hace la Tuca de Culebras, pero en este recorrido son totalmente inapreciables.

# data[].attributes.attachment_link.title
Pico de Vallibierna y Tuca de Culebras por Llauset

# data[].attributes.attachment_link.description
Ficha y mapas Recorrido Lugares de interés Fotos Comentarios () Rutas guiadas cercanas Alta (F+) Rutas de alta montaña con trepadas fáciles y con buenos agarres, por lo que es necesario usar las manos para progresar. Ruta casi circular de un solo día al pico de Vallibierna y a la Tuca de Culebras saliendo desde el embalse de Llauset.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Caminada amb sortida des del coll de Pal i pujant als cims de la Tosa d'Alp i del Puigllançada, en un dia molt ventós i encalitjat, que ens ha impedit gaudir durant moltes estones, de les imponents vistes que es dominen des d'aquestes muntanyes.

Des del dalt d'aquests cims, convertits en immenses talaies, es pot distingir un gran nombre de muntanyes, entre les quals, en destaquen el Pedraforca, Serra d'Ensija, Gallina Pelada, Penyes Altes, Moixeró, Puigpedrós, Carlit, els Puigs Peric, Puigmal, Torreneules, Taga, Puig Estela, Serra Cavallera, etc, i ja més lluny, on pot distingir, entre d'altres, les serres del Montseny, Cabrera, Montserrat, Catllaràs, etc.

El recorregut que hem fet ha estat el següent:
Coll de Pal - GR 150.1 - cap del Serrat Gran - colladeta i Puig de Comabella - refugi del Niu de l'Àliga (obert tot l'any)- cim de la Tosa d'Alp - rasos de Comabella - collet de la Mola - carena de Comabella - carretera / pista BV-4024 - estació d'esquí de coll de Pal - torrentada del coll de Pal - pujada al Puigllançada pel dret, ja que des d'aquest clot, no hi ha traces de camí - cim del Puigllançada - baixada al coll de Pal.

# data[].attributes.attachment_link.title
Coll de Pal - Tosa d'Alp i refugi del Niu de l'Àliga - Puigllançada

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta Coll de Pal - Tosa d'Alp i refugi del Niu de l'Àliga - Puigllançada de Senderisme a la Molina, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa.

# data[].attributes.location_name
Puigmadrona, Avinguda de Can Monmany, Sant Cugat del Vallès, Espanya

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
En la Población de El Papiol nos dirigiremos al (Carrer de Ca N'Esteve) una vez pasemos la Biblioteca Valentí Almirall y unas canchas de baloncesto veremos a nuestra izquierda un Parking donde dejaremos el coche y comenzaremos la ruta.
Ruta fácil que nos lleva por la Sierra de Collserola al Puig Madrona pasando antes por la Ermita de la Salut, combina pista y senderos que atraviesan el bosque fácil solo se ha de tener en cuenta el sendero que nos sube de la Ermita al Puig Madrona, para algunas personas se les podría hacer algo duro.

El Puig Madrona pertenece a la lista de CIMS (Federació d'Entitas Excursionistes de Catalunya)

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta (100 Cims) Puig Madrona (El Papiol) de Senderisme a El Papiol, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. En la Población de El Papiol nos dirigiremos al (Carrer de Ca N'Esteve) una vez pasemos la Biblioteca Valentí Almirall y unas canchas de baloncesto veremos a nuestra izquierda un Parking donde dejaremos el coche y comenzaremos la ruta.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta Puig Vicenç de Senderisme a Torrelles de Llobregat, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Ascensión al Puig Vicenç desde Torrelles de Llobregat

# data[].attributes.location_name
Poblat Ibèric Puig Castellar, Santa Coloma de Gramenet, Espanya

# data[].attributes.headline
Puig Castellar, Santa Coloma de Gramenet

# data[].attributes.subject
Puig Castellar, Santa Coloma de Gramenet

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Bonito paseo familiar justo al lado de Barcelona en el que visitamos el poblado íbero del Puig Castellar. No lo conocía y la verdad es que me ha parecido muy interesante.
Mapa: Alpina. Serralada de la Marina (E=1/25000)
IBP: 32
Aparcamos en el inicio del camino que lleva a Sant Jeroni de Murtra, justo encima del túnel de la Pallaresa .
0h00'(85m)- Comenzamos a subir tranquilamente por la pista(NE), de forma muy cómoda vamos ganando altura.
0h10'(125m)- SL C-144. Al llegar a una cruz, enlazamos con el sendero local C-144, que seguimos hacia Sant Jeroni (N). La pista continúa subiendo de forma suave.
0h20'(150m)- Gr 92. Llegamos a un claro, con una encrucijada de caminos. Aquí abandonamos la pista que lleva a Sant Jeroni de Murtra para seguir por el Gr 92 en dirección al Puig Castellar. Vamos primero por un camino amplio (NO), para al poco abandonarlo y seguir por una senda bien marcada que gana altura rápidamente (NO).
0h30'(205m)- Camino. Tras superar el tramo con mayor pendiente de todo el paseo, volvemos a salir al camino que habíamos abandonado y lo seguimos hacia la izquierda (SO), la pendiente se mantiene constante hasta que llegamos a las cercanías de la ermita de Sant Climent.
0h45'(235m)- Cruce. Tras un ligero descenso llegamos a un cruce de caminos. Seguiremos hacia el oeste, por el Gr, hay un poste indicador que también hace referencia al poblado íbero. Seguimos subiendo, ahora otra vez de forma suave, con el Puig Castellar justo enfrente.
0h50'(250m)- Poblado íbero. Ya queda poco para la cima. Llegamos a un claro con un mirador impresionante hacia el mediterráneo y la entrada al poblado, bien surtida de paneles explicativos. Vamos subiendo por entre las ruinas.
1h00'(303m)- Puig Castellar. Cima!!! Llega el momento de disfrutar de un merecido almuerzo, sobre todo los peques. En la cima hay una tejabana para protegerse del sol y buenas vistas sobre Santa Coloma, Sant Adrià y Barcelona. Aquí vemos aparecer a lo lejos al resto de integrantes de la cuadrilla, que han dado un paseo más corto y comenzamos el descenso hacia el mirador.
1h30'(250m)- Mirador. Después de juntarnos todos, pasamos un buen rato con Barcelona de fondo y comenzamos la vuelta hacia los coches.
2h20'(205m)- Senda. Llegamos a la senda por la que hemos subido, pero ahora decidimos bajar por el camino, más llano y así evitar algún resbalón traicionero. Rápidamente salimos a la pista de Sant Jeroni de Murtra y desandamos el camino.
2h55'(85m)- Santa Coloma. Fin de ruta.

Puig Castellar
El Puig Castellar es un poblado íbero situado en la cima del Turó del Pollo (303 m), en Santa Coloma de Gramanet, en la provincia de Barcelona (España). Fue construido por la tribu de los layetanos, cuya época dorada transcurrió desde el siglo VI a. C. hasta el III A.C.

Sant Jeroni de Murtra
El monasterio de Sant Jeroni de la Murtra es un antiguo cenobio de laOrden Jerónima construido en estilo gótico a principios del siglo XV. Se emplaza en el entorno natural de la Serralada de Marina, en el municipio de Badalona de la Provincia de Barcelona.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta Puig Castellar desde Santa Coloma de Passeig a Santa Coloma de Gramenet, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Bonito paseo familiar justo al lado de Barcelona en el que visitamos el poblado íbero del Puig Castellar.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Figuerola - Tossal Gros - Lilla - 11.92 km (lineal N-S) - wikiloc id 1531207 - Moderat - a prop de Figuerola del Camp, (Alt Camp). Catalunya. 100 CIMS

Fantàstica travessa a cavall de l'Alt Camp i la Conca de Barberà, creuant la major part de la Serra Carbonària i seguint parcialment el GR-7 i el GR-152. Vistes excepcionals. Val molt la pena. No es difícil, tot i que el desnivell es mig, considerable, amb rampes fortes tant de pujada com de baixada del Tossal Gros. Hi ha dues petites grimpades, sense dificultat, una de pujada i l'altre de baixada, que cal anar amb més precaució quan la roca està mullada.

El recorregut passa pel centre de Figuerola, per la font d'Escanals, i la llarga pujada al coll. Un cop aquí, agafem la bonica cresta que porta al cim. Un cop dalt la baixada es evident, resseguint el cantell de la cinglera en forta baixada. Un cop baix el camí es fa més ample i ens porta al Coll de Prenafeta. Aquí girem sobtadament a la dreta per un corriol que baixa força i que va a Prenafeta. El deixarem al trobar el trencall amb un corriol que gira a l'esquerra i comença a pujar. El seguirem i passarem pel Portell d'en Ferrusa i ens portarà a la pista que va a Miramar. La seguim a la dreta i passarem per l'Alzina Grossa. Al arribar a la pista cimentada girem a la dreta i ens porta al darrera de Miramar. Remuntem cap el coll que separa el Tossal de la Somerota del Cogulla i agafarem el corriol (senyalitzat) que ens portarà a Lilla per una continuada baixada. Compte al creuar la carretera del coll de Lilla, que els cotxes passen a gran velocitat.

UTM ETRS89 - 479 m - 09:09:32 - 31 T 355094 4581502 (41.371997, 1.267266) - inici
UTM ETRS89 - 867 m - 10:46:46 - 31 T 352761 4581930 - Tossal Gros, cota màxima
UTM ETRS89 - 466 m - 14:00:40 - 31 T 350428 4579231 - fi

- Itinerari (lineal N-S):
inici, Figuerola, Font Escanals, pista, línia A.T., els Avellanars, Coll de Coloma, sender, Cresta, Tossal Gros, Coll de Prenafeta, Trencall, Portell d'en Ferrús, Alzina Grossa, pista Camí del Prat, les Solanes, Miramar, pista Camí de Miramar, Coll, Trencall, Lilla, fi.

- Serra Carbonària.
- Itinerari coincident amb trams del GR - 7.8 i GR - 175 i PR-C 5.1
- 100 CIMS. Tossal Gros (Figuerola del Camp) - Municipis: Figuerola del Camp. Montblanc. Comarques: Conca de Barberà. Alt Camp. No Vèrtex Geodèsic 31 T 352761 4581930 867 m . En el Llistat de la FEEC dels 100 CIMS.
- Mapa Ed. Piolet: Camins de l'Alt Camp. Escala 1: 40.000

- punts d'interès:
31 T 352123 4580155 - 587 m - Alzina Grossa
31 T 353370 4582294 - 764 m - Coll
31 T 352300 4581626 - 675 m - Coll de Prenafeta
31 T 351570 4579299 - 719 m - Coll1
31 T 353131 4582202 - 812 m - Cresta
31 T 350417 4579244 - 465 m - fi
31 T 354958 4581496 - 490 m - Figuerola del Camp
31 T 354422 4581378 - 512 m - Font Escanals
31 T 355094 4581502 - 471 m - inici
31 T 350438 4578971 - 481 m - Lilla Plaça Major
31 T 351935 4579370 - 681 m - Miramar
31 T 351760 4580603 - 631 m - Portell d'en Ferrús
31 T 352768 4581917 - 861 m - Tossal Gros 867 m.
31 T 352202 4581824 - 608 m - Trencall
31 T 351253 4579280 - 680 m - Trencall1

- Rutes properes:
Castells de Saburella i Selmella des de Vallespinosa - 12.6 km (circular, horari) - wikiloc id 5893347 - Fàcil - a prop de Vallespinosa, (Conca de Barberà). Catalunya
http://es.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=5893347
El Cogullo des de Cabra del Camp - 13.14 km (circular, antihorari) - wikiloc id 4334277 - Fàcil - a prop de Cabra del Camp, (Alt Camp). Catalunya
http://es.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=4334277
Cabra del Camp, Tossal de les Comes, El Cogulló i la Voltorera - 15.44 km (circular, horari) - wikiloc id 4073405 - Moderat - a prop de Cabra del Camp, (Alt Camp). Catalunya
http://es.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=4073405
Figuerola - Tossal Gros - Lilla - 11.92 km (lineal N-S) - wikiloc id 1531207 - Moderat - a prop de Figuerola del Camp, (Alt Camp). Catalunya
http://es.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=1531207
Tossal Gros des de Figuerola del Camp - 9.46 km (circular, antihorari) - wikiloc id 406703 - Fàcil - a prop de Figuerola del Camp, (Alt Camp). Catalunya
http://es.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=406703

************ RUTES TOTNATURA EN GOOGLEMAPS************

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta Tossa Pelada des de Tuixent-Lavansa de Raquetes de Neu a Tuixén, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Figuerola - Tossal Gros - Lilla - 11.92 km (lineal N-S) - wikiloc id 1531207 - Moderat - a prop de Figuerola del Camp, (Alt Camp).

# data[].attributes.location_name
Unnamed Road, 08293 Collbató, Barcelona, Espanya

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Esta ruta, es el trayecto que se hace para las pruebas de acceso a Monitor y Instructor de Excursionismo de la FEEC. Consiste en salir desde el Ayuntamiento de Collbató y subir hasta la Miranda de Santa Magdalena, con un peso lastre de 8 o 10 kilos en la mochila, según te presentes a monitor o instructor, y un tiempo para subir límite de 2 horas para monitores y 1 hora 45 minutos para instructores. Aún así, es una ruta muy chula, que podemos hacer en plan senderismo o para subir a otro de los 100 Cims de la FEEC, la Miranda de Santa Magdalena.

Para llegar al destino, lo mejor es ir por la A-2 y tomar la salida 576A, que nos deja en Collbató, nada más dejar la A-2, giramos a la derecha, subimos un poquito y entramos en Collbató. Una pequeña rotonda nos dejará en la zona de aparcamiento, si estuviera llena, podemos dejar los vehículos en la zona de tierra que hay justo delante.

Llegamos al Ayuntamiento de Collbató, comprobamos que todo esté correcto: mochila, agua ... y seguimos hacia arriba, girando a la izquierda por el Carrer de Sant Corneli. Dejamos el Carrer de Sant Corneli y salimos al Passeig de Mansuet. Subimos y al llegar a Sant Corneli, giramos a la izquierda. Solo tenemos que ir siguiendo las marcas del GR. También veremos algún poste indicador que nos señala el camino hacia el Monestir de Montserrat o Sant Joan.

Dejamos las últimas casas de Collbató y cambiamos el asfalto por tierra, estamos en el Camí de la Vinya Nova, acabamos de entrar en el Parc Natural de la Muntanya de Montserrat. Llegamos a un cruce, aquí seguiremos por la derecha, ahora iremos por el Camí Vell de Collbató a Montserrat. En el cruce veremos otro poste indicador.

A medida que vamos avanzando nos acercamos cada vez más a Mostserrat. Ahora mismo estamos en un camino de cemento, así que aprovechamos y aceleramos un poco más el paso. Llegamos a una barrera que impide el paso a vehículos a motor y empezamos la subida de verdad. Nos espera tierra, conglomeradas, piedras sueltas, grimpadas, desgrimpadas ... un poco de todo.

Empezamos con unas cuantas grimpadas, no son muy altas, pero nos tendremos que ayudar un poco con lo que tengamos a mano para superarlas. Pasamos al lado de una pequeña bauma que nos puede servir de refugio en caso de mal tiempo. Pasamos por delante de la Taca Blanca, una escuela de escalada clásica de Montserrat donde podemos ver esta Senyera pintada en la roca, a su lado hay una placa que nos recuerda al desaparecido meteorólogo de TV3 y excursionista Toni Nadal.

Un giro de 90 grados a la izquierda en el camino y ya vemos la Serra de Sant Joan. El camino no tiene pérdida, solamente hay uno, hasta que llegamos a un cruce donde veremos un indicador, aquí giraremos hacia la izquierda, siguiendo el camino que sube hasta Sant Joan. Desde aquí a l'Ermita Sant Joan hay 25 minutos. En esta parte de la ascensión tenemos alguna que otra grimpada, que se superan sin muchos problemas.

Ya solo nos quedan 20 minutos para llegar a Santa Magdalena, así que giramos a la izquierda y seguimos subiendo. En esta parte el suelo está pavimentado con cemento, cosa que se agradece un poco, después de tanta tierra y piedras. La subida nunca se acaba ... que ganas de llegar que tenemos.

Ahora estamos en la Regió de Santa Magdalena, una zona muy bonita en la que estaban las ermitas de Sant Joan y de Sant Onofre. Hoy en día solo quedan unas pocas ruinas de aquellas ermitas que se construyeron aprovechando una gran cavidad en la montaña. El sitio es brutal, y nos detenemos un poco más para disfrutar de este mágico lugar. El tramo es tan estrecho que se han colocado unas barandillas de madera para dar más seguridad. Dudo que cuando se construyeron las hermitas allá por el siglo XI, pusieran estas medidas de seguridad.

Y ahora otro tramo que le da un toque de mágia a este lugar, las Escales de Jacob. Pasamos al lado de las ruinas de la Ermita de Santa Magdalena y giramos a la izquierda para hacer un último esfuerzo hasta llegar arriba. Aquí el camino está húmedo y resbaladizo, así que subimos esta última parte con un poco más de cuidado. Y ... prueba superada!!!! otro cim más a la saca.

Ahora que ya hemos subido al cim, nos tomamos la bajada con más calma y empezamos a disfrutar de las vistas que nos ofrece el lugar. En vez de volver por el mismo sitio que hemos subido, iremos por otro camino, así que llegados al camino, vamos por la izquierda, dirección al Monestir de Montserrat. Aunque las nubes tapen un poco la visión, esto es espectacular, ha merecido la pena subir hasta aquí.

Llegamos a l'Estació Superior del Funicular de Sant Joan, así que aprovechamos y hacemos una pequeña pausa de 10 minutos para desayunar y descansar un poco antes de bajar a Collbató. Terminada esta parada técnica, volvemos al camino, el Camí de les Ermites, que en su parte inicial sube un poco, no mucho, pero nos queda este pequeño tramo de subida.

Seguimos el camino dirección a Sant Miquel, todo de bajada. Al llegar al Pla dels Soldats, dejaremos el Camí de les Ermites y giraremos a nuestra derecha para seguir por el Camí de les Bateries. 1 hora 25 minutos hasta Collbató, mejoraremos el tiempo? Pues va a ser que no, tardamos 1 hora 25 minutos, justo lo que marcaba el cartel, creo que la subida nos ha dejado un poco cansados. A lo lejos se ven unas barreras para impedir el paso de vehículos a motor ... a motor?? quién sube hasta aquí??

El camino de bajada es igual o más irregular que el de subida, tramos planos, piedras sueltas, tierra suelta ... de todo un poco, así que a vigilar no nos vayamos a tocer un tobillo en un paso mal dado ahora que hemos hecho tres cuartas partes de la ruta.
De nuevo en el desvío a Sant Joan. El Torrent de la Font Seca, cuesta imaginar que en este secarral, hace millones de años bajara un río. Si no fuera porque claramente se ve que es el cauce de un río y por los cantos rodades del suelo, nadie lo diría. Y la entrada del Barranc de la Font Seca, corto pero bonito barranco de Montserrat.

Pasamos otra vez por la Taca Blanca, se nota que son las 11.30, ahora se empiezan a ver a muchos excursionistas, cuando pasamos a las 8.00 de la mañana, aquí no había nadie. Una última desgrimpada antes de pasar la barrera que impide el paso a los vehículos a motor. Y de nuevo salimos al Camí de la Vinya Nova, ahora giramos a la izquierda hasta llegar a Collbató, donde desharemos el camino de subida hasta el Ayuntamiento, y así daremos por terminada esta excursión.

Una preciosa excursión por Montserrat, que se puede hacer en unas 6 - 7 horas perfectamente. Os animo a hacerla porque aunque es durilla, merece la pena.

Distancia: 14 kilómetros
Desnivel: 960 metros
Duración: 6 - 7 horas

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta 100 Cims - Miranda de Santa Magdalena de Senderisme a Collbató, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Esta ruta, es el trayecto que se hace para las pruebas de acceso a Monitor y Instructor de Excursionismo de la FEEC.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Fitxa i mapes

Recorregut

Llocs d'interès
Fotos
Comentaris ()

Rutes guiades properes

Notable

Excursions més exigents o bé perquè són més llargues o amb major desnivell o amb alguna dificultat concreta.

Us proposem aquí un dels itineraris més atractius que hi ha per pujar al cim del Taga des de la vall de Ribes: traçat circular, terreny còmode i agradable, i una gran varietat de paisatges durant la ruta. L'itinerari comença a l'església de Santa Magdalena de Puigsac i puja fins al Taga pel camí de Noufonts, tot passant per la font d'en Pere Batlle i el Pla de Sinan. La baixada la fem per la Portella d'Ogassa, la Llagona, l'estany de Can Roca, les Foranques i novament Puigsac. Aquesta ruta ens ofereix paisatges esplèndids, racons sorprenents i molt bones vistes de totes les muntanyes de l'entorn.

El Taga és un dels cims més populars del Ripollès i de Catalunya. Juntament amb el cim del Puig Estela són els pics més destacables de la serra de Conivella i la serra Cavallera. Estem davant d'una muntanya molt coneguda i freqüentada; difícilment podrem realitzar aquesta ruta sense trobar-nos a ningú. La seva popularitat, la seva poca dificultat, la seva altitud modesta i el seu fàcil accés fan que sigui l'objectiu de molts muntanyencs d'arreu del país. Existeixen diverses opcions per arribar al seu cim: des de Ribes de Freser, des del coll de Jou, des de Sant Martí d'Ogassa o des de Pardines. Aquí us proposem una opció que considerem de les millors perquè és circular, relativament fàcil, molt variada i paisatgísticament molt atractiva.

Mapa cartogràfic

© Editorial Alpina.

Aquest croquis aproximat amb l'itinerari de la ruta ha estat creat a partir del mapa "Taga. Serra Cavallera. Sant Amand. 1:25.000." propietat de l'Editorial Alpina.

Recorregut de la ruta

Track de la ruta

En alguns casos RUTES PIRINEUS ha manipulat els tracks per corregir problemes en la recepció de la senyal GPS i la seva posterior gravació. En aquests casos alguns trams de la ruta del track són aproximats i han estat projectats sobre el mapa.

Punts importants de pas (Waypoints)

Sistema de coordenades geogràfiques. Datum Europeu 1950

Més informació

Durada: Dia complet

Temps total efectiu (sense parades): 3:45h en total: 2:00h des de Santa Magdalena de Puigsac fins al cim pujant pel camí de Noufonts i 1:45h per fer la baixada des del cim fins a Santa Magdalena passant per la Portella d'Ogassa i l'estany de Can Roca.

Desnivell acumulat: 770m

Dificultat: Notable.

Època: Tot l'any. A l'hivern és una ruta molt recomanable per fer amb raquetes de neu.

Material: Res en especial.

Cartografia:

· Taga. Serra Cavallera. Sant Amand. 1:25.000. Editorial Alpina.
· Vall de Camprodon. Vall de Ribes. 1:50.000. Editorial Alpina.

Observacions: L'itinerari que us presentem es troba parcialment senyalitzat: durant el recorregut -sobretot en les seves parts baixes- trobarem alguns indicadors. El tram de baixada des del Pla de la Llagona fins al punt on trobem la pista de l'Orri Vell és de més difícil orientació: no hi ha cap fita i el camí queda diluït en alguns punts. Durant aquest tram recomanem estar ben atents i seguir les explicacions d'aquesta guia. L'itinerari es pot realitzar indistintament en els dos sentits de la marxa, encara que el sentit descrit aquí és el més freqüent.

Des de la part alta del poble de Ribes de Freser agafem la carretera GIV-5262 cap a Pardines, a on arribem després de fer uns 6 km. A Pardines continuem avançant per la carretera fins que sortim del poble pel seu extrem E. Continuem durant 2 km més per l'estreta carretera asfaltada i finalment arribem al petit nucli de Puigsac. A mà esquerra hi trobem la bonica església de Santa Magdalena de Puigsac. Just a l'entrada del veïnat de Puigsac, per sota de l'església de Santa Magdalena, hi ha espai per a estacionar els vehicles.

Informació pràctica per viure una experiència completa

Consulta els allotjaments, restaurants, museus, petits artesans,... recomanats propers a aquesta ruta: establiments propers.

Totes les rutes han estat realitzades sobre el terreny per RUTES PIRINEUS. Les rutes poden variar molt en funció de l'època de l'any, de la neu i de les condicions meteorològiques. La senyalització (marques, panells, balises) que podem trobar al llarg de la ruta també pot variar amb el temps. RUTES PIRINEUS no es responsabilitza de qualsevol mal ús de les seves guies i recomana que cadascú sigui responsable i prudent a la muntanya. Així mateix, us convidem a documentar-vos amb llibres i guies especialitzades per complementar la informació aquí descrita. Tots els temps són efectius i prenen un caràcter orientatiu, no s'han tingut en compte les parades per petites que siguin. Per qualsevol suggeriment, RUTES PIRINEUS us convida a enviar un correu a info@rutespirineus.cat.

La nostra selecció d'establiments propers recomanats

Camí de Ventaiola, s/n, 17534 Ribes de Freser

L'Hotel Rural-Spa Resguard dels Vents és tranquil·litat en estat pur. Si voleu desconnectar, aquí podreu fer un bon bany enmig de la naturalesa i ben lluny de tot plegat. I si l'entorn és meravellós, l'hotel és un luxe: magnífiques instal·lacions, decorades amb bon gust -contemporani-, grans vistes de la Vall de Ribes i millor tracte.

Plaça Roser 1, 17531 Gombrèn

A Gombrèn, punt de partida de múltiples rutes per la serra de Montgrony, hi trobem la Fonda Xesc. L'allotjament és senzill i acollidor, i el restaurant ens ofereix una cuina excel·lent que ha estat reconeguda amb una estrella Michelin!

Què més podem visitar?

Àrea de descans Talaia de la vall de Pardines

Just abans d'arribar a Pardines per la carretera de Ribes, a mà dreta hi trobem la Talaia Verda de Pardines, una àrea de descans on hi ha taules i bancs per a fer-hi un pícnic. Des d'aquest punt podem gaudir de molt bones vistes de l'obaga de Pardines i els seus masos. També hi ha panells explicatius amb informació de la zona.

Coordenades GPS: 42.3165358º 2.2076238º

Passeig pel costat del riu a Ribes de Freser

Envoltat de natura i vegetació, aquest poble de muntanya viu en gran part del turisme, però no abandona les seves arrels tradicionals, lligades a la pagesia. El seu clima, fresc i agradable a l'estiu, fa que sigui un bon indret per anar-hi de vacances o per fer-hi una bona parada i passejar pel costat del riu Freser.

Coordenades GPS: 42.3060009º 2.1692383º

Església de Sant Jaume a Queralbs

A la rústica localitat de muntanya de Queralbs, trobem aquesta església romànica del segle XII que consta d'una nau i d'un absis. El més interessant del conjunt és el seu magnífic pòrtic, que compta amb sis arcs que descansen sobre columnes i capitells gravats.

Coordenades GPS: 42.3497689º 2.1633428º

Informació pràctica per viure una experiència completa

Consulta els allotjaments, restaurants, museus, petits artesans,... recomanats propers a aquesta ruta: establiments propers.

Recorregut

Amagar fotos

Comencem l'excursió a l'entrada del veïnat de Puigsac. En aquest punt hi trobem un panell informatiu "Espai d'Interès Natural Serra Cavallera" i un pal indicador "Can Roca - Taga / Serra Cavallera".

Vista de Pardines des del veïnat de Puigsac.

Entrada de Puigsac amb l'església a mà esquerra (panell explicatiu i pal senyalitzador).

Des de l' església de Santa Magdalena de Puigsac (0:00h - 1.270m), d'estil romànic i molt bonica, agafem la pista cimentada que puja en direcció SO.

Església de Santa Magdalena de Puigsac.

Ràpidament arribem a la Casa de Can Roca (0:02h - 1.293m), que deixem enrere a mà esquerra. En aquest punt s'acaba el paviment i agafem una pista de terra.

Arribant a la Casa de Can Roca.

Seguim endavant i immediatament arribem a una intersecció de pistes. En aquesta intersecció nosaltres agafem la pista de la dreta, és l'anomenat camí de Noufonts (0:04h - 1.308m) i que aquí apareix senyalitzat com a "Coll de Bac - Taga / Portella d'Ogassa". La pista que deixem a l'esquerra és la pista per la que baixarem de tornada i que va cap a l'Orri Vell i el coll de Pal.

Seguim la senyalització de "Coll de Bac - Taga / Portella d'Ogassa".

Seguim, doncs, per la pista de la dreta, en direcció S. Avancem per entre camps i pastures. Aviat creuem una zona on la pista s'eixampla una mica i on s'ha habilitat un espai per a deixar-hi els vehicles (0:09h - 1.338m). Hi trobem també una taula de pícnic i un panell informatiu.

El camí es fa més ample.

Seguim pujant suaument per la pista que fa una forta llaçada cap a la dreta. Des d'aquí gaudim d'unes bones vistes de Pardines, del Puigmal i de tota la vall. La pista mica en mica gira cap a la dreta, cap al torrent del Vilaró. En aquesta zona el bosc es fa més frondós i la vegetació és molt més espessa.

A punt d'endinsar-nos en un bosc.

Vistes de Pardines amb el Puigmal al fons.

Arribem a la cruïlla del coll de Bac (0:25h - 1.435m). Nosaltres seguim endavant per la mateixa pista i deixem enrere a mà dreta la pista que creua el torrent del Vilaró i que puja fins al coll de Bac.

Deixem la desviació del coll de Bac enrere a mà dreta.

Continuem avançant i travessem una zona de prats molt oberta.

El bosc precedeix una gran clariana.

Al final dels prats i en arribar al següent grupet d'arbres, si agafem un petit corriol que hi ha a la nostra dreta i caminem uns 20m per entremig dels arbres arribem a la font d'en Pere Batlle (0:33h - 1.466m), una mica amagada i separada del camí. Una llosa de ceràmica que hi ha a sobre d'una roca, al costat de la font, ens ajuda a trobar-la.

Detall de la llosa que hi ha al costat de la font d'en Pere Batlle.

Tornem a la pista principal i continuem el nostre ascens cap al Taga. A partir d'aquest moment el camí transcorrerà íntegrament per zones obertes i amples; deixem el bosc definitivament enrere. El paisatge es transforma i ara avancem per entre prats d'herba, que a la primavera estan plens de flors. Tot i trobar-nos en una zona força oberta, el cim del Taga encara no és visible, la cota 1.824m ens el tapa. Sí que podem veure, però, els cims del Puig Cerverís i del Puigmal (al N). Al cap de pocs minuts la pista fa una gran llaçada cap a l'esquerra i just després en fa una altra cap a la dreta (180º), és l'anomenada corba del Pla de Sinan (0:42h - 1.535m).

El cim del Taga encara no és visible.

Seguim avançant per la pista i arribem a un gran pla on trobem els abeuradors de Noufonts (0:47h - 1.550m), que són utilitzats pels pastors quan traslladen els ramats cap a les zones altes de pastura. També hi trobem un tancat per a vaques.

Els abeuradors de Noufonts.

Des d'aquest punt seguim pujant en direcció SO pel barranc de Noufonts, que està sec durant gran part de l'any. En aquesta zona hi trobarem mil i un senderons, segurament esbossats pel pas del bestiar. Nosaltres anem a buscar el camí més marcat, que puja pràcticament en paral·lel al torrent fins als prats que hi ha a sota del cim del Taga.

Torrent de Noufonts.

Just en el punt on el torrent es fa més estret, a mà esquerra hi veiem dos grans forats excavats a la muntanya, són antics polvorins (1:00h - 1.680m) de la línia de defensa dels Pirineus, una barrera defensiva construïda per l'estat Espanyol entre els anys 1939 i 1948 i que constava d'uns 6.000 búnquers. L'objectiu d'aquesta infraestructura era evitar una possible invasió del país des de França. Cap als anys 80 aquestes construccions es van abandonar definitivament. Trobem un dels dos forats obert i l'altre tapiat.

Antics polvorins.

Continuem avançant pel costat del torrent, ara sí, amb el Taga ben visible a davant nostre (SO). I enfilem el trams de pujada més durs de tot l'itinerari.

El Taga s'alça a davant nostre.

Un cop arribem als prats que hi ha a sota del cim del Taga, girem una mica cap a la nostra esquerra per tal d'evitar els pendents més forts i anar a trobar el camí carener (1:38h - 1.892m), que ve de la Portella d'Ogassa.

Anem a buscar el camí carener.

Enllacem amb el camí carener que ve de la Portella d'Ogassa.

A prop d'on ens trobem ara també s'enllaça amb la ruta d'ascens des del coll de Jou (S). Nosaltres girem cap a la dreta i seguim el camí carener cap al cim del Taga. A mesura que anem guanyant altura, adquirim una millor perspectiva de tot l'entorn que ens envolta.

Els últims metres d'ascens per la carena són més exigents.

La creu del cim del Taga és ben visible.

Finalment arribem al cim del Taga (2:00h - 2.040m). Hi trobem una creu de color blanc, un vèrtex geodèsic i alguns pessebres molt originals. Gràcies a la ubicació força aïllada d'aquesta muntanya, des del cim gaudim d'unes vistes extraordinàries en totes direccions. Podem distingir fàcilment moltíssimes muntanyes: la serra d'Ensija, el Pedraforca, el Cadí, la Tossa d'Alp, el Puigmal, l'Olla de Núria, el Balandrau, el Puig de Fontlletera, Montserrat, el Montseny,...

El Taga és una muntanya molt freqüentada pels excursionistes.

Cim del Taga, a 2.040m d'altitud.

Vèrtex geodèsic.

Pessebre metàl·lic.

Pessebre dins d'una cantimplora.

Vistes de la Gallina Pelada, Port del Comte i el Pedraforca (a l'O).

Vistes de la vessant S del Taga, amb el coll de Jou al davant.

El Puigmal, mig nevat.

El Balandrau, el Tres Pics i el Puig de la Fontlletera.

Comencem la baixada desfent el tram de camí que hem fet per la carena. Deixem enrere el trencall del camí de Noufonts -pel que hem pujat abans- i continuem baixant per la carena en direcció E, fins que arribem a la Portella d'Ogassa (2:25h - 1.792m).

Baixant, amb les muntanyes de la serra Cavallera a davant nostre.

Aquest coll separa el propi Taga del Puig de la Coma d'Olla (1.932m) i del Puig Estela (2.013m). La ruta que puja al Taga des de Sant Martí d'Ogassa passa per aquí. Hi trobem un pal indicador.

Portella d'Ogassa.

Vista enrere: el vessant N del Taga.

Des de la Portella d'Ogassa ja podem observar el Pla de la Llagona, una zona plana i humida on algunes èpoques de l'any es forma un petit estany. Agafem el camí que voreja el Pla de la Llagona per la dreta (per la banda on hi ha la muntanya). Seguim aquest camí fins a l'extrem més oriental del Pla de la Llagona. Aquest punt és conegut com el coll de la Llagona (2:36h - 1.743m).

Vorejant el Pla de la Llagona.

En aquest amplíssim coll, deixem el camí que continua recte cap als Plans de Cases i agafem un petit corriol desdibuixat que baixa a mà esquerra (NE) cap al collet del Llop per una petita vall secundària.

Baixant cap al collet del Llop.

Anem baixant per aquest caminet i ben aviat deixem enrere a mà esquerra un camí que ens portaria fins a la zona del abeuradors (per on hem passat de pujada). Nosaltres seguim baixant per la petita vall del torrent de la Llagona. Arribem a un punt on el camí creua aquest torrent. Ara caminem amb el torrent a la nostra esquerra. No triguem en arribar al collet del Llop (2:45h - 1.653m), que està ubicat just al costat d'un petit bosquet -a mà esquerra- i de la cota 1.658m del Taga.

Arribant al collet del Llop.

En aquest punt girem una mica cap a la dreta (NE) i continuem baixant per una altra petita vall.

Baixant cap a l'estany de Can Roca. Al fons podem veure-hi la casa de l'Orri Vell.

Just quant arribem a un petit bosc ens trobem un filat i una tanca metàl·lica (2:53h - 1.589m). Travessem aquesta tanca i enllacem amb una pista que baixa per entre mig del bosc.

A punt d'arribar a la tanca metàl·lica.

Creuem la tanca metàl·lica.

Després de creuar el bosc arribem a un bonic i ampli prat. Seguim avançant pel costat d'un filat, que limita el prat, i finalment arribem a una pista de terra que agafem de baixada.

Voregem un camp.

Seguim baixant per una pista de terra.

Si parem atenció, aviat veurem al costat de la pista (i a sota d'uns matolls de boix) una font natural d'aigua: l'anomenada font del Boix (3:03h - 1.513m). Al costat d'aquesta font hi ha una placa de ceràmica amb el seu nom.

Detall de la llosa de ceràmica que hi ha a la font del Boix, al costat del camí.

Continuem baixant i arribem a un bonic racó anomenat Pla de l'Estany o estany de Can Roca (3:10h - 1.460m). Un panell explicatiu ens dóna més informació sobre l'estany, els animals que hi viuen i la vegetació de l'entorn. Just a l'altra banda de l'estany hi ha un antic Pou de Glaç.

Arribant a l'estany de Can Roca.

El Pla de l'Estany, un bonic indret per a fer una pausa en el camí.

El Pla de l'Estany o estany de Can Roca.

Continuem baixant per la pista, que fa un gir pronunciat cap a l'esquerra. Deixem una pista secundària enrere a l'esquerra i desemboquem a la pista que baixa de l'Orri Vell (3:20h - 1.424m). En aquest trencall hi trobem un pal indicador.

Enllacem amb la pista que ve de l'Orri Vell.

Baixem per l'àmplia pista de l'Orri Vell i arribem a les Foranques (3:27h - 1.385m), una zona on hi ha un aparcament, un panell explicatiu i algunes taules per a fer un pícnic.

Baixem per la pista.

Espectacular catifa groga de pixallits ( Taraxacumofficinalis) i de xicoies ( Taraxacumpyrenaicum).

Zona de les Foranques.

Les Foranques.

Seguim per aquesta pista, que fa baixada, fins que arribem altre cop a l'enllaç amb el camí de Noufonts (per on hem pujat abans). Baixem cap a Can Roca i a continuació arribem a l' església de Santa Magdalena de Puigsac (3:45h - 1.270m), punt d'inici i final d'aquesta preciosa ruta circular que ens ha conduït fins al cim del Taga.

Arribant novament a l'església de Santa Magdalena de Puigsac.

Santa Magdalena de Puigsac.

Petit mirador davant de l'església.

Informació pràctica per viure una experiència completa

Consulta els allotjaments, restaurants, museus, petits artesans,... recomanats propers a aquesta ruta: establiments propers.

Escriure comentari

Participa! Envia'ns el teu comentari

Si has realitzat aquesta ruta, dóna'ns la teva opinió!! Si tens dubtes de la ruta, escriu-nos un comentari!
Coneixes alternatives per aquest itinerari? Has fet aquesta ruta d'alguna altra manera? Opina!

Ruta perfecta per a l'època de tardor en què ens trobem. Encara que la major part de l'excursió transcorre per trams oberts, s'albiren els boscos encesos dels voltants. Les vistes des del cim no deceben. Adequada, en aquesta època, per a qualsevol acostumat a caminar uns 10 km. Hi havia valents fent-la en BTT també... Gràcies per aquesta ruta en estat de tardor pura. Un salutació a tot l'equip de Rutes Pirineus.
(Comentari introduït originàriament en castellà)

Ruta feta el 21/07/16
Molt recomanable, i aconsello allaragar-la arribant fins al Puig Estela.
Per baixar es necessari el GPS, ja que no hi ha camí clar.. Gràcies per la ruta

Entorn meravellós per desconnectar! Ens va agradar molt la ruta i les vistes des del cim, on ens vam trobar una sorpresa... Gràcies per la informació, molt útil per treure el màxim profit a la ruta!!
(Comentari introduït originàriament en castellà)

# data[].attributes.attachment_link.title
Taga (2.040m) des de Pardines | RUTES PIRINEUS

# data[].attributes.attachment_link.description
Us proposem aquí un dels itineraris més atractius que hi ha per pujar al cim del Taga des de Pardines a la vall de Ribes: traçat circular, terreny còmode i agradable, i una gran varietat de paisatges durant la ruta.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El punto de partida se realiza desde refugio dels Cortals (1.600 m). Este refugio es una base excelente para hacer la ascensión más cómoda. Guardado en verano y algunos fines de semana.

Para llegar al punto de partida saldremos desde Bellver por la pista de l'Ingla, por donde pasa el GR-107 o Camí dels Bons Homes. Seguimos la pista que lleva al collado de Pendís y dejamos a la derecha el GR-107 o Camí dels Bons Homes. Una série de lazadas entre el bosque de pino rojo y negro nos hacen ganar altura por el Gra de Cireres. Enlazamos con la pista de Riu de Cerdanya (1.760 m - 0h20'). La seguimos hacia la derecha y casi en inmediato veremos otra pista más estrecha a la izquierda. La cogemos. Ascensión suave pero constante a través del bosque de pino negro.

LLegamos al Coll de Trapa (1.810 m - 0h30'). La pista que seguimos rodea la montaña de la Mata Negra para luego bajar hacia el refugio del Serrat de les Esposes. La dejamos y cogemos otra a la derecha. Al principio es de fuerte inclinación, por el mismo cordal, que después se va suaviazando. Cruzamos un prado y un colladito rocoso. A continuación gira a la izquierda y rodea la vertiente septentrional del turó del Prat Alegre por las Bagues de Riu, enmedio de un bosque frondoso de avetos y pinos negros. Ascensión leve, saliendo del bosque, para encarar un collado detrás del cual se encuentra el llano de Moixeró. Vista excelente de las Penyes Altes y del Moixeró, muy cercano a nosotros. Cabaña a nuestra izquierda. Un poco más abajo, en la parte baja del llano, hay una fuente. Giramos a la derecha, siguiendo un marcado camino, y cruzamos una parte del llano para llegar otra vez al cordal de la sierra.

Legamos al Coll de Dental (1.970 m- 1h25') donde tenemos unas vista explendida del Berguedà. Unión con el camino que viene del refugio Sant Jordi y con el que va por encima de la sierra (GR-150-1, marcas blancas y rojas). Rodeamos el Moixeró por su vertiente norte, cubierta de césped, hasta un contrafuerte donde giramos a la derecha para llegar hasta otro collado. También podemos llegar hasta aquí por la cresta, pasando por la cima del Moixeró (2.078 m) y con un incremento de horario de sólo 10 minnutos.

Coll de Moixeró (1.990 m - 1h45'). Las escarpadas vertientes bergadanas contrastan con la de la vertiente de la Cerdanya, mucho más suaves. Rodeamos un montículo secundario por la izquierda. Aumenta la inclinación- y atravesamos un prado para bajar a otro collado.

En el Collet del Raset (2.045 m - 1h55') el camino desciende por la Canal de la Serp, en la vertiente bergadana, hasta Gréixer (Greixa). Continuamos por el GR-150-1, que se adientra en un bosque de pinos negros. Pendiente suave.

Desvio a la izquierda (2.090 m - 2h00). Este camino, bastante marcado, rodea las Penyes Altres por el norte. No lo tenemos que coger. Seguimos por el nuestro, que gana altitud en lazadas por el bosque. Más arriba va ha buscar un paso por la vertiente sur, pero a continuación vuelve a progresar por la vertiente norte (Cerdanya). Recorrido sinuoso y bonito por cornisas, contrafuertes y pequeños collados donde con nieve puede ser necesario el uso de piolet y crampones.

Penyes Altes del Moixeró (2.276 m - 2h30'). La punta gemela, un poco más baja (2.260 m) se encuentra a sólo 3 minutos. Hito indicador de vértice de las tres províncias, estamos en el vértice de las provincias de Lleida, Girona y Barcelona. Por su inmejorable situación, esta montaña posee un panorama muy extenso hacia el sur, por el valle del Llobregat, pero también de los Pirineos orientales y la Cerdanya en general.

El descenso lo realizaremos por el mismo recorrido de subida (2h). Una opción interesante es continuar por el GR-150-1 hasta el coll de Jou y bajar a Urús por Font Llebrera (2h45'), contando que el punto de llegada está alejado del de salida. También podemos bajar hacia Gréixer por la Canal de la Serp (1h30'), o bien seguir por el GR-150-1 hasta el coll de Pendís pasando por el turó del Prat Alegre (2.012 m), para continuar después por el GR-107 o Camí dels Bons Homes (2h15').

# data[].attributes.attachment_link.description
El punto de partida se realiza desde refugio dels Cortals (1.600 m). Este refugio es una base excelente para hacer la ascensión más cómoda. Guardado en verano y algunos fines de semana. Para llegar al punto de partida saldremos desde Bellver por la pista de l'Ingla, por donde pasa el GR-107 o Camí dels Bons Homes.

# data[].attributes.location_name
Puig de les Cadiretes, Tossa de Mar, Espanya

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Después de un largo parón desde el mes de septiembre del año pasado, debido a la realización del curso de Monitor de Excursionismo por parte de la Federació d'Entitats Excursionístes de Catalunya (FEEC), que ... ¡¡he aprobado!!, retomamos las actividades del blog. A partir de ahora intentaré darle un poco más de calidad a las entradas, aplicando todos los conocimientos adquiridos y por adquirir, introduciendo pequñas pinceladas de flora, fauna, geologia ... así que ... empezamos una nueva etapa!!!

La entrada de hoy es el Puig de les Cadiretes, un cim situado en el Massís de les Cadiretes. Fácil y rápido de hacer. Una ruta que he buscado pensando en el grupo que voy a guiar en mi primera salida como Monitor de Excursionismo de la FEEC.

Para llegar hasta nuestro destino, iremos por la C-15, saldremos por la salida 95, dirección Sant Llorenç / Llagostera, luego al llegar a una rotonda seguiremos dirección GIV-6744 Sant Llorenç / Sant Grau. Continuaremos rectos, obviado el desvío que hay a la derecha, y cambiaremos a la GIP-6821. Pasado el punto kilométrico 9, a mano derecha hay una pequeña entrada donde podemos dejar el coche.

Justo pasado el hito que indica el punto kilométrico 9 de la GIP-6821, a mano derecha ya se ve el camino de inicio de nuestra ruta, el GR-92. En la misma entrada, hay un panel informativo donde tenemos unas pequeñas explicaciones del lugar.

Al entrar en la pista de tierra, a mano derecha hay sitio para aparcar unos cuantos coches. Si estuviera lleno, en el arcén de la carretera, unos metros más arriba de la entrada, también hay sitio para aparcar.

Empezamos caminando por el GR-92, que empieza en Portbou y termina en Águilas, en total tiene 1.122 kilómetros, pero nosotros solamente hremos un pequeño tramo. El camino es muy ancho y perfectamente señalizado con sus correspondientes marcas blancas y rojas.

Los bloques graníticos son muy numerosos en la Serralada de Les Cadiretes, también aprovecho para explicar a mi primer grupo de excursionistas un poco la flora del lugar, en este caso el Pinus Pinaster. Se caracteriza por tener una hojas muy largas, de hasta 22 centímetros, piñas cónicas y alargadas y un tronco largo, recto y muy fuerte.

Las construcciones megalíticas son muy habituales en esta zona, gracias a la cantidad de bloques graníticos de este macizo. Aquí el Menhir de Montllor, pertenece al período comprendido entre el neolítico medio (3500ac) y el Calcolítico (1800ac). Está situado en la línea divisoria de los municipios de Tossa de Mar y Llagostera.

Después de ver el Menhir de Montllor, volvemos al GR y unos metros más adelante, giramos a la derecha para tomar un camino dirección al Puig de Les Cadiretes. Seguimos el camino y giramos a la izquierda para ir por una suave subida, si miramos bien, seguro que veremos algún rastro de mamífero, es un lugar que cruzan habitualmente los corzos.

Al siguiente cruce, un cartel nos indica que el camino para subir hasta el Puig de Les Cadiretes está a la derecha. Es un corto tramo de apenas 100 metros, hay alguna que otra raíz por el suelo, pero es un sendero muy fácil. Llegamos al final del sendero y tenemos un lugar perfecto para hacer una parada técnica y reponer fuerzas (bocata).

Como la torre de vigilancia está abierta, con mucho cuidado, subimos hasta arriba para contemplar las magníficas vistas que hay desde allí. El Mediterráneo, con Tossa de Mar a la derecha. Y después de la torre de vigilancia, vamos al Puig de Les Cadiretes, otro "cim" más para nuestra lista personal y ... una genial foto del grupo.

Desde el Puig de les Cadiretes, primero vemos la Serralada de Les Cadiretes, luego la Plana de La Selva, y finalmente el Pre Pirineu, las vistas son brutales. Después de estar un buen rato en el "cim", volvemos otra vez por el sendero y giraremos a la derecha, para ir a buscar el GR-92 de nuevo.

Cuando lleguemos abajo, iremos hacia la derecha, dirección Tossa de Mar. Seguimos las marcas del GR y bajamos por el camino, haste encontrar un rudimentario pero eficaz poste indicativo para ir al Paradolmen d'en Garcia. No hay un claro camino para llegar, así que seremos un poco intuitivos e iremos por donde esté más despejado de vegetación.

El Paradolmen d'en Garcia fue descubierto por Agustí Garcia en el año 1974. Se cree que pertenece al período comprendido entre el final del neolítico (2500 a.c.) y el calcolítico (1800 a.c.). A diferencia de los dolmens, construidos por el hombre, los paradolmens son formaciones totalmente naturales.

Más abajo encontramos el Menhir d'en Montllor. Tiene una altura de 2,45 metros, de los cuales podemos ver 2,15 metros. Fue descubierto por Esteve Fa i Tolsanes en la época de los años 70. Unos metros pasado el Menhir d'en Montllor tenemos unas vistas espectaculares de Tossa de Mar.

Remontamos el GR unos cuantos metros y giramos a la derecha, tomando un camino estrecho y con poca señalización. En el siguiente cruce que veamos, subiremos por la izquierda. A partir de aquí el camino es menos transitado que el GR, y lo notaremos al ser las plantas mucho más grandes y tapar más el camino.

Último giro a la derecha para dejar esta variante. Salimos metros antes del Menhir d'en Llach, donde giramos al principio de la ruta para ir al Puig de les Cadiretes. Seguimos por el GR dirección a los coches, y pasaremos por delante de un cartel indicando Pedra Sobre Altra; nosotros no le hemos hecho caso y hemos seguido para ir por otro camino más despejado. El cartel es de madera y está clavado en una encina.

Este tramo se va estrechando entre los inmensos brezos que hay a los lados. Después de pasar la parte más estrecha, llegamos a un claro desde donde se puede ver la Pedra Sobre Altra. A mano izquierda y señalizada con unas pocas piedras está el senderito que nos llevará a este otro paradolmen.

El Paradolmen de Pedra Sobre Altra, otro sepulcro megalítico. Descubierto por Esteve Fa i Tolsanes en los años 70 y es del mismo período que el Paradolmen d'en Garcia. Rodeando el Paradolmen por la derecha podremos acceder a la Pedra Sobre Altra, a la que se puede subir a través de una escalera.

Volvemos otra vez al camino y en unos 20 metros giraremos a la izquierda para subir por esta torrentera seca. Si siguiéramos rectos acabaríamos en una finca privada.

Finalmente, salimos a la carretera y vamos por el arcén izquierdo durante unos 200 metros hasta llegar al coche.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta 100 Cims - Puig de les Cadiretes de Senderisme a Canyet, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Después de un largo parón desde el mes de septiembre del año pasado, debido a la realización del curso de Monitor de Excursionismo por parte de la Federació d'Entitats Excursionístes de Catalunya (FEEC), que ...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
[CA] De la collada de Bracons al Puigsacalm

Pels entorns del Puigsacalm es retroben els paisatges verds, frondosos i inacabables de les serres prepirinenques, aquí més ufanosos que en cap altre indret de la Catalunya humida. La vista des del seu cim, de 1515 m d'altitud, corprèn: és d'una grandiositat i bellesa tan extraordinàries que ningú pot dir que coneix bé Catalunya fins que no hi hagi pujat.
Ruta senyalitzada.

La ruta parteix de la collada de Bracons. Per arribar-hi des d'Olot, es pren a migdia la carretera C-152 en direcció a Sant Feliu de Pallerols i, abans de Sant Esteve d'en Bas, es trenca a la dreta (SO) per la carretera veïnal GIV-5273 que comunica Joanetes i la Vall d'en Bas amb Torelló.

Collada de Bracons (1132 m). S'agafa el camí senyalitzat que va cap al N tot superant un marge rocós vora la carretera, que cal creuar. Durant el recorregut, s'aniran trobant marques de pintura vermelles i blaves o bé verdes i blanques.

Uns 10 min més tard, es deixa un trencall a la dreta (N) que puja fins al puig Tosell Gros. El sender s'endinsa per una fageda, planeja i baixa suaument, novament torna a pujar, fa uns llacets i, quan ja es porten 25 min d'ascensió, s'arriba a la collada de Sant Bartomeu (km 1,29, 1252 m). Es deixa un camí a l'esquerra (SO) que porta al puig de les Àligues, es flanqueja el collet i es gira immediatament cap al NE seguint les marques de pintura tot deixant un parell de desviaments a l'esquerra.

Cruïlla. Es deixa un camí a l'esquerra (N/NO) que porta a Sant Bartomeu i baixa a Vidrà (km 2,44, 1282 m) i es pren la desviació de la dreta (N/NE), que, de seguida, arriba a la font Tornadissa (km 2,64, 1297 m). En aquest punt, el camí gira cap a llevant (NE/E) i s'enfila de forma molt pronunciada. S'accedeix a la carena i als rasos de Manter (km 2,88, 1356 m) i se segueix remuntant, ara amb menys pendent, fins a trobar el camí que puja del pla Traver (km 3,09, 1388 m). Es continua a la dreta (SE) resseguint el filat de l'esquerra.

Més endavant, es franqueja una petita porta de fusta (km 3,39, 1421 m) canviant de vessant i s'accedeix als rasos de Clivillers. Després d'un curt flanqueig rocós cap al NE, s'arriba al collet del mateix nom (km 3,69, 1435 m).

Passats 5 min, es deixa a l'esquerra (N) el camí que baixa a Santa Magdalena (km 3,98, 1472 m) i, enfilant la darrera rampa forta, es corona el Puigsacalm (km 4,13, 1515 m). La panoràmica és magnífica. Per tornar, es desfà el camí.

Km 8,25 (1132 m), 2 h 39 min. Collada de Bracons, punt de partida i final de l'itinerari.
Més informació
[ES] Del collado de Bracons al Puigsacalm

En los alrededores del Puigsacalm se reencuentran los paisajes verdes, frondosos e inacabables de las sierras prepirenaicas, aquí más espléndidos que en ningún otro lugar de la Catalunya húmeda. La vista desde su cima, de 1.515 m de altitud, es de una grandiosidad y belleza tan extraordinarias que nadie puede decir que conoce bien Catalunya hasta que no haya subido.
Ruta señalizada.

La ruta parte del collado de Bracons. Para llegar desde Olot, se toma a mediodía la carretera C-152 en dirección a Sant Feliu de Pallerols y, antes de Sant Esteve d'en Bas, se gira a la derecha (SO) por la carretera secundaria GIV-5273 que comunica Joanetes y la Vall d'en Bas con Torelló.

Collado de Bracons (1.132 m). Se toma el camino señalizado que va hacia el N superando un margen rocoso al lado de la carretera, que hay que cruzar. Durante el recorrido, se irán encontrando marcas de pintura rojas y azules o verdes y blancas.

Unos 10 minutos más tarde, se deja un desvío a la derecha (N) que sube hasta el monte Tosell Gros. El sendero se adentra por un hayedo, llanea y baja suavemente, nuevamente vuelve a subir, hace unos zigzags y, cuando ya se llevan 25 min de ascensión, se llega al collado de Sant Bartomeu (km 1,29, 1.252 m). Se deja un camino a la izquierda (SO) que lleva al monte de Les Àligues, se flanquea el collado y se gira inmediatamente hacia el NE siguiendo las marcas de pintura dejando un par de desvíos a la izquierda.

Cruce. Se deja un camino a la izquierda (N/NO) que lleva a Sant Bartomeu y baja a Vidrà (km 2,44, 1.282 m) y se toma el desvío de la derecha (N/NE), que, enseguida, llega a la fuente Tornadissa (km 2,64, 1.297 m). En este punto, el camino gira hacia levante (NE/E) y sube de forma muy pronunciada. Se accede a la cresta y las llanuras de Manter (km 2,88, 1.356 m) y se sigue remontando, ahora con menos pendiente, hasta encontrar el camino que sube del llano Traver (km 3,09, 1.388 m). Se continúa a la derecha (SE) siguiendo la alambrada de la izquierda.

Más adelante, se franquea una pequeña puerta de madera (km 3,39, 1.421 m) cambiando de ladera y se accede a Els rasos de Clivillers. Después de un corto flanqueo rocoso hacia el NE, se llega al collado del mismo nombre (km 3,69, 1.435 m).

Pasados 5 min, se deja a la izquierda (N) el camino que baja a Santa Magdalena (km 3,98, 1.472 m) y, enfilando la última rampa fuerte, se corona el Puigsacalm (km 4,13, 1.515 m). La panorámica es magnífica. Para volver, se deshace el camino.

Km 8,25 (1.132 m), 2 h 39 min. Collado de Bracons, punto de partida y final del itinerario.
Más información
[EN] From the Collada de Bracons to El Puigsacalm

In the surroundings of Puigsacalm we find the green, leafy, endless landscapes of the Pyrenean foothills as nowhere else in the wet regions of Catalonia. The view from the summit, 1515 m high, is of such extraordinary grandiosity and beauty that no-one can say they know Catalonia until they have climbed it.
Marked trail.
More information
Font: Generalitat de Catalunya, 31/07/12

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta De la collada de Bracons al Puigsacalm de Senderisme a Joanetes, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. [CA] De la collada de Bracons al Puigsacalm Pels entorns del Puigsacalm es retroben els paisatges verds, frondosos i inacabables de les serres prepirinenques, aquí més ufanosos que en cap altre indret de la Catalunya humida.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ATENCIÓ: DEGUT A LES FORTES VENTADES DEL DESEMBRE DE 2014 ALGUNS CAMINS VAN QUEDAR GREUMENT AFECTATS. PODEU DEMANAR MÉS INFORMACIÓ AL CORREU DE L'ENTITAT: amicsdelsender@gmail.com

Aquesta ruta proposa un camí alternatiu per pujar al cim més alt del terme de Caldes de Montbuui, el Pic del Vent, que amb els seus 815 metres, és un perfecte mirador als quatre punts cardinals i, si les condicions meteorològiques ho permeten, podrem gaudir de magnífiques panoràmiques que van des dels Pirineus passant pel Massís del Montseny, la Serra de Marina o el Parc Natural de Sant Llorenç del Munt.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta RUTA DEL PIC DEL VENT de Senderisme a Caldes de Montbui, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. ATENCIÓ: DEGUT A LES FORTES VENTADES DEL DESEMBRE DE 2014 ALGUNS CAMINS VAN QUEDAR GREUMENT AFECTATS.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Desde el Parking de Vallter 2.000 hasta refugio de Ulldeter. Después seguimos hacia Coll de la Marrana hasta Bastiments, la vuelta la hemos realizado por el Coll de la Geganta hacia las pistas de esquí de Vallter 2.000. Como había bastante hielo en el descenso hemos ido evitando estos pequeños glaciares por lo que no hemos bajado por el camino clásico, de aquí a pistas de esquí de Vallter 2.000 y de nuevo al Parking. En ningún caso hemos hecho servir crampones aunque no está de más llevarlos en la mochila.

# data[].attributes.attachment_link.title
Subida a Pic de Bastiments por Coll de la Marrana

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta Subida a Pic de Bastiments por Coll de la Marrana de Senderisme a Setcases, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Desde el Parking de Vallter 2.000 hasta refugio de Ulldeter.

# data[].attributes.location_name
Sant Salvador de les Espases, Olesa de Montserrat, Espanya

# data[].attributes.location_name
Castell de Burriac, Carrer de Félix Albagés, Cabrera de Mar, Espanya

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Antic camí de pujada al castell de Burriac

Partirem del pàrquing situat a sobre de la font Picant, creuarem la pista principal i seguirem un sender que correspon amb l' antic camí de pujada al Castell de Burriac, aquest camí era el que feia servir la gent del poble de Cabrera de Mar per accedir al castell, abans de què existís la pista forestal. Caminarem en forta pujada entre alzines, brucs, cirerers d'arboç, amb exemplars de pi pinyoner i pi blanc.

Un cop al coll i sense entrar a la pista, seguirem en pujada, ara ja amb vegetació més baixa i esclarissada. En aquest tram haurem d'estar atents als nens, ja què hi ha algun tram de fàcil grimpada.

Un cop al Castell de Burriac trobarem plafons informatius que ens explicaran l'historia de l'indret i gaudirem d' espectaculars panoràmiques de 360º. Tindrem vistes a gran part de la franja litoral del Maresme, Serralada de Marina, al Parc Natural del Montnegre-Corredor, al Parc Natural del Montseny i als Cingles de Bertí.

El descens des del Castell de Burriac el farem per una pista ample però amb forta pendent, pareu atenció. Un cop a la pista que puja des d'Argentona la creuarem per agafar un bonic i ombrívol sender de baixada.

A la segona part de la ruta, gaudirem de l'excursió caminant per senders variats, en alguns trams coberts de vegetació i en d'altres sobre terra granític i amb diferents punts panoràmics. Coneixerem la geologia de la Serralada del Litoral i la seva fauna i flora.

L'última part de la ruta la farem per una còmoda pista forestal, que ens portarà a conèixer la llegenda de la Creu de l'Abella i des d'on tindrem vistes a les Banyadores i al poble de Cabrera de Mar.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ruta circular al castell de Burriac - Banyadores - senderisme autoguiat

# data[].attributes.attachment_link.description
Partirem del pàrquing situat a sobre de la font Picant, creuarem la pista principal i seguirem un sender que correspon amb l' antic camí de pujada al Castell de Burriac, aquest camí era el que feia servir la gent del poble de Cabrera de Mar per accedir al castell, abans de què existís la pista forestal.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Des del parking del coll de borduriol la pista en direcció a la font dels mosquits. El camí està força ben traçat tot i que cal estar atent tota l'estona. De baixada, es segueix la pista evident des de sota el coll pregón. Potser la ruta més salvatge per pujar al Matagalls per a tots els públics.
Feta el 23 de Maig de 2009. Al migdia. Un any que tot estava molt verd i totes les fonts rajaven generoses.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta Matagalls desde el coll de Borduriol de Running a Vehinat de Lliors, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Des del parking del coll de borduriol la pista en direcció a la font dels mosquits.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Una ruta bonic i tranquila.Sortim des del pàrquing de santa fe, seguim el camí direcció a la font Passavets, el recorregut es fa per el costat de la carretera fins que hi ha una intersecció que marca que hem de creuar la carretera per arribar a la font de Passavets, un com allà comencem a apujar direcció el turó de l'home per el camí trobem la fageda gran,el pou del Campte on i baixem per veure la profunditat i veure com es, pujem per tornar agafar el camí direcció el turó de l'home i abans de arribar ens aturem
a un mirador que hi ha a sota on podem apreciar una part del paisatge ja que el dia no ens acompanya gaire,amb una boira molt espesa pero tot i aixó decidits en continuar el camí, pugem fins les antenes per veure si marxa una mica la boira i poder veure els altres cims, pero com veiem que cada com la boira s' espesa més girem cua i pugem el turó on ens i aturem un rato per fer unes quantes fotos i baixem direcció a veure el centre excursionista que hi ha a sota, tot seguit agafem direcció cap a les agudes, amb una intensa boira que no marxa,agafem per el coll de Sacarbassa i anem crestejant fins arribar el coll de les agudes on ja comencem a pujar cap el cim un cop allà ens tornem una volta per la cima i ens fem unes quantas fotografies amb la creu, un cop vist tot comencem abaixa direcció a santa fe. Baixant ens trobem amb la font de Briançó, i continuem avall, ens desviem i agafem el camí que va a la esquerra que acaba anant el Convent, davant del convent com son festes de nadal i havia una cabanya feta de troncs amb un arbre i un tió dins de la cabanya molt vent treballada, continuem endavant direcció santa fe, per el camí ens trobem una arbres lligats amb uns fils de colors fen formes entre els arbres, continuem fins el restaurant de santa fe on tenim el cotxe.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta SANTA FE, TURÓ DE L'HOME I LES AGUDES de Senderisme a Santa Fe del Montseny, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ruta fins el Tagamanent (100 cims essencial) sortint des de la Rectoria de Vallcàrquera (Figaró)

El tipus de camins a la pujada son pistes amples fins arribar a un cartell que diu "Tagamanent" a l'esquerra. A partir d'aquest punt, cal seguir per camí estret i amb marques de color groc. En el waypoint que indica sender esquerra grimpada, si ha plogut abans, millor no fer-ho, ja que és esposat. Si es fa la grimpada, després s'ha de desfer el camí. Si no es vol fer la grimpada, cal seguir pel camí de la dreta. Arribarem fins a una casa rural que es diu "Bellver", seguint pel GR-5 fins arribar al Collet de Sant Martí. Trobarem les indicacions al Tagamanent.

De tornada i un cop arribat al Collet de Sant Martí, cal agafar la pista de la dreta que és un PR-C 213. Son pistes amples-

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta Tagamanent (100 cims - Essencial) de Senderisme a Figaró, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Ruta fins el Tagamanent (100 cims essencial) sortint des de la Rectoria de Vallcàrquera (Figaró) El tipus de camins a la pujada son pistes amples fins arribar a un cartell que diu "Tagamanent" a l'esquerra.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La Mola pel camí dels Monjos sortint dels dipòsits, en arribar al Pi del Vent enfilem recte i cap a la dreta per agafar el camí cap a la Font Soleia, abans però veurem la Font del Raig a la paret (avui seca).
El track resegueix el camí de la cartografia de wikiloc (Catalunya) tot i que a vegades no està exactament a sobre dels camins indicats sí que els segueixen sense pèrdua.
Arribem a la Font Soleia (la foto és presa allà tot i que el mapa indica la font una mica més lluny... problemes de les coordenades GPS i els mapes...). Aquest any raja força bé, es nota que ha plogut de valent, l'aigua és molt fresca.
Tot seguit enfilem la canal a l'esquerra per pujar al replà, anem vorejant fins tornar a girar cap a la cova de les ànimes, des d'aquí ja podem veure la Mola. Seguim la carena fins arribar a la darrera canal (molt fàcil) que ens porta a dalt de La Mola.
Baixem per la canal de Can Robert-Can Pobla i enfilem cap a l'esquerra per trobar primer l'Avenc de Can Poble i després el Camí dels Monjos un altre cop i tanquem el recorregut.
Hem pogut pujar i baixar La Mola per camins on pràcticament no hi ha ningú i amb vistes espectaculars sobre la Vall d'Horta i el Montseny

# data[].attributes.attachment_link.title
La Mola - camí Monjos - Font Soleia - La Mola - Canal de Can Poble - Avenc Can Poble

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta La Mola - camí Monjos - Font Soleia - La Mola - Canal de Can Poble - Avenc Can Poble de Senderisme a Matadepera, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Pujar al punt més alt de la serra del Port del Comte és curt i senzill per aquest itinerari que proposem. És una passejada agradable per a fer en família i que només té una mica de fort desnivell a l'inici de la caminada.

Hora Inici: 05/16/2017 09:20
Hora Fi: 05/16/2017 12:45
Distància recorreguda: 8,4 km (03:24)
Temps en moviment: 02:21
Velocitat mitjana: 2,46 km/h
Vel. en Mov.: 3,58 km/h
Velocitat Màxima: 5,51 km/h
Altura Mínima: 1879 m
Altura Màxima: 2334 m
Velocitat d'Ascens: 330,6 m/h
Velocitat de Descens: -344,9 m/h
Guany d'altitud: 541 m
Pèrdua d'altitud: -542 m
Temps d'Ascens: 01:38
Temps de Descens: 01:34

# data[].attributes.attachment_link.title
El Pedró dels Quatre Batlles 2.387 m - 100 cims

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta El Pedró dels Quatre Batlles 2.387 m - 100 cims de Passeig a La Coma, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Pujar al punt més alt de la serra del Port del Comte és curt i senzill per aquest itinerari que proposem.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Segona pujada al Pedraforca, però aquest cop amb els amics i baixant per la tartera original. Com comento en la primera pujada, podem dividir la ruta en quatre parts:

1r - Deixem enrere el mirador de Gresolet (1.557 m), on hem aparcat el vehicle, i ens dirigim cap el Coll del Verdet (2.244 m). L'ascensió no te cap dificultat tot i els gairebé 700 metres de desnivell acumulat.
2n - Al Verdet aprofitem per fer una paradeta i ens preparem per la grimpada que ens durà al cim més alt del Pedraforca, el Pollegó Superior (2.506 m).
3r - Baixada del cim per roca, i un cop a l enforcadura comencem el descens per la Tartera de Saldes. En aquest punt, cal comentar, que NO triem la ruta que aconsella l'administració per la dreta, un camí que salvaguarda un tram de tartera però que resulta més perillós, al meu parer, que el tram tradicional de baixada per l'esquerra, que és el que seguim.
4t - Al final de la Tartera (1.790 m) girem cap a l'esquerra per encarar, sobre camí més planer, el destí final de la ruta, el Refugi Lluís Estasen, i el mirador de Gresolet.

Tot i la dificultat, és una excursió molt divertida, sobretot per les variants tècniques que ofereix, camí, grimpada i descens per tartera. També es pot gaudir d'unes espectaculars panoràmiques, si el temps ho permet, des del cim del pollegó.

# data[].attributes.attachment_link.title
Pedraforca - Refugi LLuis Estasen - Coll de verdet - Pollegó superior - Tartera

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta Pedraforca - Refugi LLuis Estasen - Coll de verdet - Pollegó superior - Tartera de Senderisme a Saldes, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Segona pujada al Pedraforca, però aquest cop amb els amics i baixant per la tartera original.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ascensión a la Pica d'Estats y Pic Verdaguer, haciendo noche en el refugio de Pinet.

Saldremos de L'Artigues, lugar donde podremos dejar el coche e informarnos de la ruta y disponibilidad del refugio en estado guardado-libre.
Un sendero cómodo entre hayedos ganará altura hasta los 1600 aprox, justo antes del waypoint "cabana". A partir de este punto el terreno boscoso da pie al de alta montaña. Las marcas y señales nos conducirán hasta el refugio.
La ascensión a la cima no entraña problema ni dificultad alguna. El camino bien señalizado nos conducirá hasta la cumbre de la Pica d'Estats y de bajada el Pic Verdaguer.
El descenso lo realizaremos por el mismo camino hasta el refugio de Pinet, desde donde haremos una variante en el camino para volver a salir a la "cabana, Orris del Plà Nouzère."
El tramo de bosque ya conocido nos guiará de vuelta a L'Artigues.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta Pica d'Estats per Pinet. de Alpinisme a Marc, Région Midi-Pyrénées (France). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Ascensión a la Pica d'Estats y Pic Verdaguer, haciendo noche en el refugio de Pinet.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Una de les diverses rutes per fer el Puigmal i descobrir Núria i els seus voltants. Pujar al Puigmal des de Fontalba, té l'avantatge que és el punt amb menys distància, però també és el punt que pot ser té més desnivell a l'últim tram, amb una mitjana del 20% des del seu inici, però en algun lloc puntual arriba al 58%. Amb tot, no fa falta grimpar ni presenta més perill que el propi de la mitja i l'alta muntanya. L'estadística del GPS dona una longitud total de 15,3 Km. començant des de la cota 2064 metres del pàrquing de Fontalba, sent la mínima els 1954 metres del Monestir de Núria i arribant als 2911 del cim del Puigmal. Hi ha un ascens acumulat de 1264 metres. Tota l'activitat es va fer en 7 h i 20 minuts, de les quals en moviment van ser 5 h i 24 minuts, ja que venia quitxalla. Això ens va permetre als adults gaudir plenament de l'entorn, en comptes d'estar compromesos únicament en l'esforç.
Podreu anar carregant d'aigua durant quasi tota l'estona. Pujan amb el cotxe per la pista hi ha una font, baixant del Puigmal hi ha el torrent, a Núria també hi ha diverses fonts i quasi al final del camí de retorn a Fontalba hi ha dues dous.
Per arribar a Fontalba hem d'entrar a Queralbs per la GIV5217 i girar fort a la dreta, seguint les indicacions. De seguida deixarem el camí asfaltat per començar una pista de terra i pedra de quasi 11 km que no porta a cap altre lloc. Es pot fer amb un turisme, però poc a poc i amb el risc de punxar algun neumàtic. S'ha d'anar amb molt de compte, ja que molt probablement trobareu bestiar pel mig. Al final de la pista deixarem els vehicles a l'esplanada.
Iniciem la travessa des del Pla de les Dues LLiures, agafant el camí que surt en direcció O SO, i comencem la pujada. Trobarem algun desviament del camí a la dreta, però l'hem d'ignorar. De fet, és veu clarament pel que hem de continuar ja que fa pujada. Després de 2 Km. arribarem al cim de la Dou (2471 metres), i descansarem amb un petit descens on molt probablement ens començarà a bufar el vent. Continuarem 3,5 Km. cap a la serra del Borrut i d'allí ja veurem l'últim tram, amb fort desnivell, a l'inici del qual ja veurem a l'esquerra la creu del nostre objectiu final. Un cop assolit el cim del Borrut (2670 metres), ja veurem el cim del Puigmal i ens quedarà per arribar-hi uns quinze minuts. La distància total d'aquest tram des de l'inici és de 4,6 Km.
Si teniu la sort de no trobar boira, val la pena quedar-vos-hi una estona per gaudir de les vistes que l'envolten. Si voleu descansar, podreu evitar el vent a qualsevol dels refugis que hi ha de pedres apilades fent mitja lluna.
Comencem el descens del Puigmal cap a Núria en direcció NE. Durant 1,2 Km. el descens és força pronunciat, suavitzant-se lleugerament després, però constant fins arribar al monestir.
Creuarem el Torrent de l'Embut, primer de dreta a esquerra i després a l'invers. Després de creuar el torrent per segon cop, veurem un petit salt d'aigua. Doncs just després hi ha els Forats de l'Embut. Veurem des del senderol que l'aigua desapareix i val la pena recular uns vint metres per la llera seca per veure-ho: Un pou natural que engoleix l'aigua del torrent. Això si, aneu amb compte de no atansar-vos massa, ja que s'enfonsa més de 60 metres (no de forma totalment vertical), té una longitud de més de mig quilòmetre i sense equip és impossible el rescat. He trobat aquesta adreça que n'explica més: http://espeleobloc.blogspot.com.es/2009/10/forats-de-lembut-vall-de-nuria.html
Poc a poc anem deixant la manca de vegetació alta que ens indicarà que ja arribem a Núria, veient primer les pistes d'esquí, el refugi del Niu de l'Àguila i després tot el complex. La distància des del cim és de 5 Km.
Feta la visita de rigor i havent dinat, iniciarem l'últim tram de 5,64 Km fins a Fontalba. Per això ens adreçarem pel camí que porta a Queralbs i al mirador i a la Creu d'en Riba, on un indicador ens assenyalarà el camí de les coves i Fontalba. Aquest tram s'inicia amb un ascens de 235 metres en poc menys de 3 Km. per després continuar amb petites pujades i baixades fins al final.
Abans d'arribar a Fontalba, deixarem el costat de ponent del roc de la Fita, on hi ha força vegetació alta, per començar la part de llevant del Cim de la Dou i del Borrut, amb únicament herba. Pasarem pel costat de dues fonts natural que surten literalment de les roques, una d'elles la de la Dou de Fontalba. El camí passa just pel costat del seu naixement.
Després d'això, ja arribem a l'esplanada.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta Fontalba - Puigmal - Núria - Fontalba de Senderisme a Queralbs, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. Una de les diverses rutes per fer el Puigmal i descobrir Núria i els seus voltants.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
[CA] De Cap de Rec a la Tossa Plana de Lles

La Tossa Plana de Lles és el segon cim de major altitud del Pirineu oriental. Es tracta d'una muntanya de formes suaus que s'aboca sobre una extensa zona boscosa. S'hi ascendeix des del refugi de Cap de Rec, situat en una esplanada als seus peus. La ruta fa una petita volta deixant el clot de l'Orri al mig per tenir perspectives de diferents valls (Setut, Madriu-Ingla, Muga i Vallcivera, la Llosa...). Se segueix el GR 11-10 fins al refugi del Pradell, des d'on es gaudeix d'una bona visió panoràmica de la serra del Cadí. Després s'entra als boscos que hi ha al peu del cim i, pels plans superiors, es corona el pic. Durant la pujada, ràpida i agradable, es té una magnífica panoràmica en totes direccions. Si s'és discret i no es fa soroll, es poden trobar isards i perdius blanques, a part dels ramats de bestiar tradicionals.
Ruta senyalitzada parcialment.

A Martinet de Cerdanya, on s'arriba per la carretera N-260 entre la Seu d'Urgell i Puigcerdà, es pren la carretera que puja a Lles (la LV-4036) en 9 km. Un cop al poble -on es pot contemplar la seva bella església-, se segueix per una pista asfaltada que porta al refugi de Cap de Rec (a les pistes d'esquí nòrdic) en 7 km.

0,00 km (1.950 m). Refugi de Cap de Rec. S'ha de deixar el refugi a la dreta i seguir per la pista forestal que puja voltant cap al Pradell, les Pollineres i Arànser. Al costat de la font, a 50 m, es troben els senyals del GR 11-10, que cal seguir. Als 200 m, es deixa aquesta pista i se n'agafa una altra molt més estreta, el camí vell seguit pel GR 11-10, que surt a l'esquerra gairebé en direcció contrària, cap al nord-oest.

0,65 km (2.010 m), 0 h 10 min. Es travessa el torrent de l'Orri i es troba una bifurcació (km 0,92, 2.028 m), en què es gira a l'esquerra (O; més tard es tornarà pel trencall de la dreta) per una pista que serpenteja per nombrosos clots amb boscos i prats fins a ajuntar-se de nou amb la principal (km 2,56, 2.088 m). Se segueix en la mateixa direcció que es portava (O).

3,29 km (2.120 m), 0 h 45 min. Refugi del Pradell. Queda 50 m més avall, a l'esquerra. Es deixa la pista principal i el GR 11-10, que segueixen cap a l'oest. A la dreta, al nord, es continua per unes traces de camí amb fites que pugen i s'endinsen al bosc. Es tracta d'un antic baixador de troncs. Quan el bosc s'aclareix, es veu la Tossa Plana de Lles.

3,98 km (2.289 m), 1 h 15 min. Pla de les Someres. En sortir del bosc, s'arriba a un llom que domina el pla: cal girar una mica a l'esquerra i passar vora les ruïnes d'una barraca. S'ascendeix pel llom i es deixen els pins i el clot de Setut a l'esquerra. El pendís es redreça i es continua per una pujada herbada amb pedres i mates de ginebró. Ara les fites es fan escadusseres. Es passa per una font a la cota 2.439 m lleugerament decantada cap al clot de Setut. Es travessen unes traces amb les marques del GR. Se segueix pujant cap al nord i es veuen dos promontoris: sense arribar al cim del més proper, cal anar decantant-se cap a l'esquerra. A la cota 2.658 m, encara es troba una altra font.

5,80 km (2.697 m), 2 h 15 min. Des de dalt del promontori, ja es veu davant el cim. El pendent es fa més suau i, a prop del cim, s'agafa un feixar a l'esquerra (NO) fent una curta llaçada cap al port de Setut per arribar al cim per la carena fronterera amb Andorra, en direcció nord-est, que permet albirar uns minuts la vall del riu Madriu i el pla de l'Ingla.

6,90 km (2.904 m), 2 h 50 min. Tossa Plana de Lles. Des del cim de la muntanya, es gaudeix d'una gran panoràmica en totes direccions. Es pot veure des del massís de la Maladeta fins a la serralada litoral. S'inicia el descens cap al sud-est seguint per la carena que s'obre a la vall de la Muga en primer terme i a la de Vallcivera al darrere. Si durant l'ascensió és difícil equivocar-se, perquè finalment sempre s'acaba convergint al cim, a la baixada un petit error pot fer desviar progressivament la ruta. Per això, al cap d'1 km de descens (km 8 des de la sortida, 3 h 10 min), en arribar a la cota 2.750 m, es troben uns rocs blancs que serveixen de punt de referència. Per evitar les pendents canals del clot de l'Orri, cal girar una mica a l'esquerra fins a uns altres rocs foscos (2.730 m), d'on surt la carena entre el clot de l'Orri i la vall de la Muga, sense risc de decantar-se a una o altra banda. A sota mateix, es veuen uns prats, a la cota 2.360 m, als quals s'ha de baixar, i més a l'esquerra s'arriba a veure l'estany de l'Orri, al mig del clot de l'Orri, per on també es passarà després. A la cota 2.500 m, apareixen els primers pins negres i es continua per la carena decantant-se després cap a l'esquerra tot baixant per una petita coma herbada. Al seu peu, s'entra al bosc i es prossegueix planejant.

9,60 km (2.326 m), 3 h 55 min. Pla herbat. S'arriba a un extens pla herbat, en el qual, entre la vall de la Muga i el clot de l'Orri, comença una altra vall: el clot de Sassà. S'ha d'evitar, doncs, anar cap a l'esquerra. Cal baixar pel cantó dret del prat i, ara sí, anar decididament a buscar el clot de l'Orri, al sud/sud-est. El camí va a mitja alçada entre el serrat que separa el clot de Sassà i el torrent de l'Orri, però és difícil de trobar per les moltes traces de camí que fa el bestiar. Cal no preocupar-se perquè el bosc és franc i perquè finalment, si no es travessa el torrent, s'ha d'acabar trobant l'estany de l'Orri.

10,37 km (2.186 m), 4 h 07 min. Estany de l'Orri. Pas obligat de la ruta. El camí passa una mica més amunt, de manera que si es planeja pel marge esquerre del torrent, de seguida es troba de nou i davalla fins a la pista principal (km 10,91, 2.117 m), 500 m més avall de l'estany. Es creua la pista i se segueix torrent avall pel seu marge esquerre. Al cap de 400 m, es travessa el torrent de l'Orri i, 100 m després, la ruta s'ajunta a la pista per la qual s'havia pujat (km 11,36, 2.056 m) i al GR 11-10. Només cal desfer els primers 920 m de l'itinerari per tornar al punt de partida.

12,28 km (1.950 m), 4 h 50 min. Refugi de Cap de Rec, punt de partida i final de l'itinerari.
Més informació
[ES] De Cap de Rec a la Tossa Plana de Lles

La Tossa Plana de Lles es la segunda cima de mayor altitud del Pirineo oriental. Se trata de una montaña de formas suaves que se vierte sobre una extensa zona boscosa. Se asciende desde el refugio de Cap de Rec, situado a sus pies en una explanada. La ruta hace una pequeña vuelta dejando la hondonada de L'Orri en medio para tener perspectivas de diferentes valles (Setut, Madriu-Ingla, Muga y Vallcivera, la Llosa...). Se sigue el GR 11-10 hasta el refugio del Pradell, desde donde se disfruta de una buena visión panorámica de la sierra del Cadí. Después se entra en los bosques que hay al pie de la cima y, por los llanos superiores, se corona el pico. Durante la subida, rápida y agradable, se tiene una magnífica panorámica en todas direcciones. Si se es discreto y no se hace ruido, se pueden encontrar rebecos y perdices blancas, aparte de los rebaños de ganado tradicionales.
Ruta señalizada parcialmente.

En Martinet de Cerdanya, adonde se llega por la carretera N-260 entre la Seu d'Urgell y Puigcerdà, se toma la carretera que sube a Lles (la LV-4036) en 9 km. Una vez en el pueblo -donde se puede contemplar su bella iglesia-, se sigue por una pista asfaltada que lleva al refugio de Cap de Rec (a las pistas de esquí nórdico) en 7 km.

0,00 km (1.950 m). Refugio de Cap de Rec. Hay que dejar el refugio a la derecha y seguir por la pista forestal que sube dando una vuelta hacia el Pradell, Pollineres y Arànser. Junto a la fuente, a 50 m, se encuentran las señales del GR 11-10, que se deben seguir. A los 200 m, se deja esta pista y se toma otra mucho más estrecha, el camino viejo seguido por el GR 11-10, que sale a la izquierda casi en dirección contraria, hacia el noroeste.

0,65 km (2.010 m), 0 h 10 min. Se cruza el torrente de L'Orri y se encuentra una bifurcación (km 0,92, 2.028 m), donde se gira a la izquierda (O; más tarde se volverá por el desvío de la derecha) por una pista que serpentea por numerosas hondonadas con bosques y prados hasta juntarse de nuevo con la principal (km 2,56, 2.088 m). Se sigue en la misma dirección que se llevaba (O).

3,29 km (2.120 m), 0 h 45 min. Refugio del Pradell. Queda 50 m más abajo, a la izquierda. Se deja la pista principal y el GR 11-10, que siguen hacia el oeste. A la derecha, al norte, se continúa por unas trazas de camino con hitos que suben y se adentran en el bosque. Se trata de un antiguo apeadero de troncos. Cuando el bosque se aclara, se ve la Tossa Plana de Lles.

3,98 km (2.289 m), 1 h 15 min. Llano de Les Someres. Al salir del bosque, se llega a un lomo que domina el llano: hay que girar un poco a la izquierda y pasar junto a las ruinas de una barraca. Se asciende por el lomo y se dejan los pinos y la hondonada de Setut a la izquierda. El pendiente se endereza y se continúa por una subida herbosa con piedras y matas de enebro. Ahora los hitos se hacen escasos. Se pasa por una fuente en la cota 2.439 m ligeramente inclinada hacia la hondonada de Setut. Se atraviesan unas trazas con las marcas del GR. Se sigue subiendo hacia el norte y se ven dos promontorios: sin llegar a la cima del más próximo, hay que ir decantándose hacia la izquierda. En la cota 2.658 m, se encuentra otra fuente.

5,80 km (2.697 m), 2 h 15 min. Desde arriba del promontorio, ya se ve delante la cumbre. La pendiente se hace más suave y, cerca de la cima, se hace una corta lazada a la izquierda (NO) hacia el puerto de Setut para llegar a la cima por el cordal fronterizo con Andorra, en dirección noreste, que permite vislumbrar unos minutos el valle del río Madriu y el llano de L'Ingla.

6,90 km (2.904 m), 2 h 50 min. Tossa Plana de Lles. Desde la cima de la montaña, se disfruta de una gran panorámica en todas direcciones. Se puede ver desde el macizo de la Maladeta hasta la cordillera litoral. Se inicia el descenso hacia el sureste siguiendo por el cordal que se abre en el valle de la Muga en primer término y en el de Vallcivera detrás. Si durante la ascensión es difícil equivocarse, porque finalmente siempre se acaba convergiendo en la cima, en la bajada un pequeño error puede hacer desviar progresivamente la ruta. Por ello, al cabo de 1 km de descenso (km 8 desde la salida, 3 h 10 min), al llegar a la cota 2.750 m, se encuentran unas rocas blancas que sirven de punto de referencia. Para evitar las inclinadas canales de la hondonada de L'Orri, hay que girar un poco a la izquierda hasta otras rocas oscuras (2.730 m), de donde sale el cordal entre la hondonada de L'Orri y el valle de la Muga sin riesgo de decantarse a uno u otro lado. Debajo mismo, se ven unos prados, en la cota 2.360 m, a los que se ha de bajar, y más a la izquierda se llega a ver el lago de L'Orri, en medio de la hondonada de L'Orri, por donde también se pasará después. En la cota 2.500 m, aparecen los primeros pinos negros y se continúa por el cordal decantándose después hacia la izquierda bajando por un pequeño valle herboso. Se entra en el bosque y se prosigue llaneando.

9,60 km (2.326 m), 3 h 55 min. Llano herboso. Se llega a un extenso llano con hierba, en el que, entre el valle de la Muga y la hondonada de L'Orri, comienza otro valle: la hondonada de Sassà. Se debe evitar, pues, ir hacia la izquierda. Hay que bajar por el lado derecho del prado y, ahora sí, ir decididamente a buscar la hondonada de L'Orri, al sur/sureste. El camino va a media altura entre la loma que separa la hondonada de Sassà y el torrente de L'Orri, pero es difícil de encontrar por las muchas trazas de camino que hace el ganado. No hay que preocuparse porque el bosque es franco y porque finalmente, si no se atraviesa el torrente, se acaba encontrando el lago de L'Orri.

10,37 km (2.186 m), 4 h 07 min. Lago de L'Orri. Paso obligado de la ruta. El camino pasa un poco más arriba, de modo que si se llanea por el margen izquierdo del torrente, enseguida se encuentra de nuevo y se desciende hasta la pista principal (km 10,91, 2.117 m), 500 m más abajo del lago. Se cruza la pista y se sigue torrente abajo por su margen izquierdo. Al cabo de 400 m, se cruza el torrente de L'Orri y, 100 m después, la ruta se junta a la pista por la que se había subido (km 11,36, 2.056 m) y el GR 11-10. Sólo hay que desandar los primeros 920 m del itinerario para volver al punto de partida.

12,28 km (1.950 m), 4 h 50 min. Refugio de Cap de Rec, punto de partida y final del itinerario.
Más información
[EN] From Cap de Rec to La Tossa Plana de Lles

Tossa Plana de Lles is the second highest peak in the Eastern Pyrenees. The gently sloping summit gives onto a large area of woodland. The itinerary starts off in Cap del Rec, which can be reached from Lles via the N-260 from Martinet de Cerdanya, between Puigcerdà and La Seu d'Urgell.
Partially marked trail.
More information
Font: Generalitat de Catalunya, 24/03/06

# data[].attributes.attachment_link.description
Ruta De Cap de Rec a la Tossa Plana de Lles de Senderisme a Arànser, Catalunya (España). Descarrega el track GPS i segueix el recorregut de l'itinerari del sender des d'un mapa. [CA] De Cap de Rec a la Tossa Plana de Lles La Tossa Plana de Lles és el segon cim de major altitud del Pirineu oriental.