# data[].attributes.body
Resume:

Det et antropoligisk studie af multisygdom og ulighed i det behandlende sundhedsvæsen, hvor der er 10 nøgleinformanter, som har mellem 3-7 diagnoser. Der er i artiklen udvalgt 3 cases, da de viser 3 vidt forskellige strategier til samarbejde med sundhedsvæsenet. Analysen peger i den empiriske materiale, på de tre temaer; socialidentitet, nære relationer og sygdomsforståelse.

Case 1:

Søren 58 år

Har 2 børn og er skilt og har dem hver anden uge.

Han er multisyg og ramt både fysisk og psykisk, og er blevet ramt i en tidlig alder.

Han har inden sit sygdomsforløb været meget aktiv og har forsøgt sig med mere flere uddannelser, men er startet selvstændig.

Har diagnoserne: Højt blodtryk, KOL, diabetes, slidgigt, søvnapnø, overvægtig, dårlig knæ, sover dårligt, dårlig koncentration, meget træt,  angstanfald og depression.

Patientens livsverden:

Søren ser sig selv som fuldtidssyg, da hans hverdag er optaget af at tage hensyn til og passe de mange sygdomme.

Han beskriver alligevel sig selv som ressourcestærk i den måde han håndterer livets udfordringer.

Han føler sig neglegeret og føler sig ikke set, hørt og forstået af sundhedspersonalet eller respekteret.

Han føler at han selv gøre opmærksom på alt og selv koordinere, "Jeg er vant til at trække lægerne rundt i manegen".

Han har følt at det danske sundhedsvæsen er utilstrækkelig og har søgt hjælp hos en behandlingsklinik i udlandet.

Søren har svært ved at forene sig med at være syg og identificerer sig ikke sådan - derfor føler han sig ikke imødekommet og forstået - illness og disease

Sygeplejens/sundhedsvæsenets perspektiv:

Sygeplejersken udtaler, at Søren blev indlagt fordi han havde en reaktion på medicin, hvor Søren ser det som en manglende koordinering mellem afdelingerne eller fejlmedicinering. - kommunikationsbrist og manglende god relations dannelse.

Søren ønsker at opnå respekt og anerkendelse fra de sundhedsprofessionelle, som i stedet kommer til at fremstå som en kamp om at få den fortolkning af hans sygdomme og behandlinger, som han forventer - selv styre ændringer i behandlingerne.

Case 2:

Hanne 65 år.

Peter - mand er en meget aktiv del af behandling/pasning af Hannes sygdomme, samt Hanne. Hanne er meget passiv i denne del.

Kontakt til sundhedsvæsenet 1-2 x ugentligt.

Diagnoser: Leddegigt, KOL, dårlig ryg, migræne, svær depression, Sjøgrens syndrom ( kronisk betændelse, som påvirker kirtlerne særligt tåre og spyt)

Patientens livsverden:

Vigtigt sygdom fylder så lidt som muligt i dagligdagen - manglende sygdomserkendelse - manden, som tager over i alle hensigter.

Bliver nødt til at tænke over det, da hun nu bliver spurgt direkte, men tænker ikke over det til dagligt, det er jo blot en del af hverdagen.

Menigheden er god for hende, samt familien - kompenserer for hendes begrænsninger.

Pårørende livssyn:

Indenfor de sidste 2 år er det gået stærkt tilbage med Hanne.

Han ser en stor tilbagegang i hendes tilstand - hun ser den ikke på samme måde, men kan godt nikke genkendende til det.

”Det generer på den måde, at man hele tiden skal planlægge og hele tiden tænke fremad. Jeg kan jo ikke bare gå ud i haven nu, hvis det er godt vejr, når der er ting, Hanne skal hjælpes med først. Vi skal planlægge dagen efter, om Hanne skal no- get med læge og den slags. Der er også flere ting, vi ikke længere kan gøre. Mine aktiviteter er blevet reduceret betragteligt de senere år, sådan er det blevet. Men når man kan klare hinanden i gode tider, så må vi også kunne klare det, når det er knap så godt”.

Velreguleret diabetes - fylder ikke meget i hverdagen.

Sundhedssystemet:

De gør meget ud af at tage sig af hendes sygdomme enkeltvis og passer sine aftaler. De planlægger deres uge efter, hvad de skal ift. hvad sundhedsvæsenet har givet dem af tider - de tilpasser sig.

Case 3:

Oleg 44 år.

Førtidspensionist - leversygdom og alkoholisme.

Diagnoser: Skrumpelever, åreknuder og blødning på spiserøret, problemer med nerver i den ene arm, smerter i benene, diabetes, træthed, svamp og andre fysiske skavanker  + angstanfald.

Patientens livssyn:

Taler dansk - sprogbarriere.

Kæreste fra Polen der hverken taler dansk eller engelsk

Dårlig compliance - manglende forståelse for egen sygdom

Er godt tilfreds med at have fået sit alkoholforbrug ned på 5 øl om dagen.

# data[].attributes.body
Resume:  Med udgangspunkt i tre cases blandt mennesker med multisygdom beskriver forfatterne en række temaer i informanternes hverdagsliv - social identitet, nære relationer og sygdomsforståelse - som er en vigtige for forståelse af multisyges oplevelse af sygdomsforløbet. I artiklen præsenteres data, der peger i retning af, at hverdagsliv har væsentlig indflydelse på patienternes prioriteringer af behandling og egenomsorg. Der argumenteres for, at særligt multisyge patienter har brug for at blive inddraget i beslutninger om behandling og pleje, fordi kompleksiteten af deres sygdomsforløb påvirker hverdagen i betydelig grad.

Eksempler på patientperspektiv/livsverdensperspektiv: Case 1: Køber sig til ydelser i udlandet, føler sig negligeret, har opgivet uddannelse, gymnastik og arbejde.
Case 2: Ægtefælle mister sociale liv og varetager flere opgaver. Hanne føler hun mister noget af sin identitet fordi hun ikke længere kan være en del af hverdagen som hun plejer.
Case 3: Sprogbarriere gør, at Oleg ikke forstår sygdoms sammenhænge og behandling.

Eksempler på sygeplejerskeperspektiv/systemverdenperspektiv:
Case 1: Sygeplejersken ser på situationen modsat end Søren, og mener han selv ændrer i medicinen uden at snakke med sundheds professionel først.
Case 2:
Case 3: Her ses en patient med færre ressourcer og svært ved at navigere i det hele. Derved skabes ulighed i sundhed.

Problemer i mødet mellem systemperspektiv og livsverdenspersperspektiv:
Case 1: Patientens normer og værdier bliver ikke set.
Case 2: Pårørende skal inddrages, men det påvirker hårdt.
Case 3: Sprogbarriere, ingen gensidig forståelse.

# data[].attributes.body
Eksempler på patientperspektiv:

Eksempler på sygeplejerske perspektiv :

# data[].attributes.body
Resume:

Artiklen beskriver et interview med to kvinder som tilfældigt er udvalgt. Interviewet omhandler deres brug af måleinstrumenter til at monitorere deres dagligdags aktiviteter med henblik på at sundhedsfremme og sygdomsforebygge.

Karen:
livsverden: Karen er aktiv gennem den lokale stavgangsforening og cykling, derudover overvejer hun at komme på svømmeholdet da andre fra stavgangsholdet også svømmer. Karen gør disse aktiviteter grundet hun er motiveret af det sociale sammenværd som er ved aktiviteterne. Derud fortæller Karen at hun gennem stavgang er begyndt at bruge en skridttæller til at monitorere hvor aktiv hun er, dog mener karen ikke at hun er styret af at skulle gå et bestemt antal skridt. Karen fortæller at det er sjovt at kunne følge med og se at man klare sig bedre.
Systemverden: Karen benytter en skridttæller som er en del af systemverden. Det man kan måle og veje dette. Karen bruger skridttæller til, at motivere sig selv til, at være aktiv. Altså hvis Karen ikke når de antal skridt i løbet af dagen som sidst dag er det ikke, fordi hun skynder sig ud og går en tur om aften.

Elizabeth:

Livsverden: Elizabeth er pensioneret sygehjælper. Hun hjælper sin ægtefælle i forhold til hans udfordringer med helbredt. Hun ønsker at være mere aktiv, men Elizabeth er nervøs for, at forlade hjemmet grundet ægtefællens helbred. Elizabeth ønsker ikke at komme i en stavgang gruppe grundet hun synes det er en sladder gruppe, hvor man skal fortælle for irriterende ens mænd, nabo eller børn er.
Systemverden: Elizabeth bruger sit blodtryksmåler som hun har købt i den lokale supermarked hver uge. Elizabeth er motiveret af at opnå de “tal” som er korrekte frem for at hun gør det af lyst. Derfor oplever Elizabeth også at have dårlig samvittighed over hvis hun ikke har tid til at motionere for så bliver hendes “tal” dårlige. Elizabeth fortæller at grunden til at det er vigtigt for hende at være sund, er at ellers så tager hun på og det ville være dyrt at skulle købe nyt tøj.

Elizabeth er i en gråzone i forhold til hende kolesterol og diabetes tal, da lægen ikke ved på nuværende tidspunkt, om Elizabeth skal have insulin. Dette vil gå ud over økonomien, og derfor også har den dårlige samvittighed og manglende motion.

Hvorledes kan patienter og sundhedsprofessionelle dele deres forskellige viden om sygdom på en måde, som muliggør, at de kan tilfredsstille de forventninger, de har til hinanden?

Kommunikationen, hvor sygeplejersken tager udgangspunkt i hvor patienten er med sin viden og erfaring for situation f.eks. Tage udgangspunkt i Blooms taksonomi.

Når man er ved slutning af samtalen kunne man få patienten til, at opsummere det vigtigste, og på den måde vide, hvor meget patienten husker fra samtalen.

Når samtalen er færdig kunne man benytte en pjece som patienten kan tage med sig hjem, da patienterne ofte kan glemme nogle informationer og kunne have glæde af og få en pjece med hjem.

㋡

# data[].attributes.body
(Livsverden eller systemet??)

# data[].attributes.body
”Hvorledes kan patienter og sundhedsprofessionelle dele deres forskellige viden om sygdom på en måde, som muliggør, at de kan tilfredsstille de forventninger, de har til hinanden?”

- Den gode pt samtale
- afstemme forventninger
- relationsdannelse
- induktiv/deduktiv tilgang
- Kommunikative overvejelser fra den sundhedsfaglige - relationsformer
- aktiv lytning
- være i øjenhøjde

# data[].attributes.headline
”Hvorledes kan patienter og sundhedsprofessionelle dele deres forskellige viden om sygdom på en måde, som muliggør, at de kan tilfredsstille de forventninger, de har til hinanden?”

# data[].attributes.subject
”Hvorledes kan patienter og sundhedsprofessionelle dele deres forskellige viden om sygdom på en måde, som muliggør, at de kan tilfredsstille de forventninger, de har til hinanden?”

# data[].attributes.body
Case 1:
Pt. livsverden:
Søren føler, at sundhedssystem negligerer ham, fordi han ikke får en sammenhængende behandling.
Han føler ikke, at sundhedspersonale forstår hans problemer.
Søren og sundhedspersonale er ikke enige om, hvorfor Søren blev indlagt -> har ikke samme forståelse.

Systemet: I sygeplejerskens syn ændrer Søren på medicin uden at tale med sundhedspersonalet om det.
Det giver udfordringer for sundhedspersonalet, når patienten selvadministrer medicinen.

Case 2:
Pt. livsverden:
Det er vigtigt for Hanne, at sygdommene fylder så lidt som muligt i hendes hverdag og at sygdom ikke skal tage magt over hendes liv. Manden er meget involveret i hendes forløb. Han hjælper hende meget med medicinen og de aftaler hun har med sundhedspersonalet. Hannes værdier i livet er familien, derfor er det vigtigt for hende, at hun kan deltage i familiemøder.
Vil ikke erkende at hun har brug for mere hjælp end før, dermed belaster hun sin mand Peter, som hjælper hende med personlig pleje og endda make-up.

Systemet:
Sundhedspersonalet er ligesom Hanne afhængig af Peter.

Case 3:
Pt. livsverden: Går fra 40 øl om dagen til 5, som han er meget stolt over. Har ikke sammehæng i hverdagslivet iformhold til alkoholforbruget og kliniske behandling og O. forstår ikke informationer fra systemet og mangler viden om hans diagnoser og behandlingsforløb.

Systemet: Der er uoverenstemmelse med sundhedspersonale og Oleg. Har ingen forståelse for hvad vitaminerne er for eller hvad kommer forstoppelsen af.

Hvorledes kan patienter og sundhedsprofessionelle dele deres forskellige viden om sygdom på en måde, som muliggør, at de kan tilfredsstille de forventninger, de har til hinanden?
- Små mål
- Anderkendelse
- Dialog, forventningsafstemning til hinanden.