# data[].attributes.body
ראיון של הדס תדהר המנהלת האדמניסטרטיבית ומפקד תחנת מוריה ירושלים ניצב משנה קובי יעקובי על הרגעים הדרמתיים של פינוי בית החולים אצל אמיר בר שלום ומירב בטיטו ליומן הערב של גלצ

https://glz.co.il/גלצ/תוכניות/חמש-בערב/חמש-בערב17-08-2021-1701/ראינו-שהם-מחכים-לישועה-פינוי-ביהח-איתנים-צעד-אחר-צעד

# data[].attributes.attachment_link.title
ראיון הדס תדהר בגלצ

# data[].attributes.headline
כתבה בידיעות ירושלים

# data[].attributes.subject
כתבה בידיעות ירושלים

# data[].attributes.attachment_link.title
"אנשי הצוות בכו, היינו לכודים": מנהלת בבית החולים איתנים משחזרת את רגעי הדרמה

# data[].attributes.attachment_link.description
"אנשי צוות שתיפקדו מצוין, ניגשו אלי ואמרו בחשש גדול שכולנו נישרף במקום", סיפרה השבוע בגילוי לב, המנהלת האדמיניסטרטיבית של בית החולים 'איתנים', הדס תדהר. ביום שני, כאשר הלהבות הענקיות התקרבו למרכז הרפואי לבריאות הנפש, הוחלט לפנות את 144 המטופלים ואנשי הצוות. "אנשי צוות בכו והייתה חרדה גדולה", היא מתארת את האירוע המורכב.

# data[].attributes.headline
סיפורו של דר פרפרה אצל סיון וידידיה  בגל"צ

# data[].attributes.subject
סיפורו של דר פרפרה אצל סיון וידידיה  בגל"צ

# data[].attributes.attachment_link.title
דר פרפרה אצל סיוון וידידיה

# data[].attributes.headline
כתבה  ידיעות ירושלים

# data[].attributes.subject
כתבה  ידיעות ירושלים

# data[].attributes.attachment_link.title
"אנשי הצוות בכו, היינו לכודים": מנהלת בבית החולים איתנים משחזרת את רגעי הדרמה

# data[].attributes.attachment_link.description
"אנשי צוות שתיפקדו מצוין, ניגשו אלי ואמרו בחשש גדול שכולנו נישרף במקום", סיפרה השבוע בגילוי לב, המנהלת האדמיניסטרטיבית של בית החולים 'איתנים', הדס תדהר. ביום שני, כאשר הלהבות הענקיות התקרבו למרכז הרפואי לבריאות הנפש, הוחלט לפנות את 144 המטופלים ואנשי הצוות. "אנשי צוות בכו והייתה חרדה גדולה", היא מתארת את האירוע המורכב.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
דיירי בית החולים הפסיכיאטרי איתנים פונו מהמקום בעקבות השריפה שמשתוללת בהרי ירושלים.

מפקד מחוז מרכז של כבאות והצלה השתתף בפנוי בסיוע שיירה של 8 כבאיות ו-2 מכליות מים. גדוד של פיקוד העורף, בסיוע מסוקים של יחידת 669, הוקפץ לאירוע לעזור בפינוי מאושפזי בית החולים והצוותים הרפואים.

לאחר שהופסק פינוי בית החולים, עקב העשן הכבד, הוא חודש וכעת בית החולים פונה לגמרי מיושביו.

המאושפזים הופנו להמשך טיפול בבית החולים בגבעת שאול.

# data[].attributes.attachment_link.title
למרות העשן הכבד: דיירי ביה״ח איתנים פונו מהמקום - 0404

# data[].attributes.attachment_link.description
דיירי בית החולים הפסיכיאטרי איתנים פונו מהמקום בעקבות השריפה שמשתוללת בהרי ירושלים. מפקד מחוז מרכז של כבאות והצלה השתתף בפנוי בסיוע שיירה של 8 כבאיות ו-2 מכליות מים. גדוד של פיקוד העורף, בסיוע מסוקים של יחידת 669, הוקפץ לאירוע לעזור בפינוי מאושפזי בית החולים והצוותים הרפואים.

# data[].attributes.body
ראיון של הדס תדהר המנהלת האדמניסטרטיבית ומפקד תחנת מוריה ירושלים ניצב משנה קובי יעקובי על הרגעים הדרמתיים של פינוי בית החולים אצל אמיר בר שלום ומירב בטיטו ליומן הערב של גלצ

# data[].attributes.attachment_link.title
''ראינו שהם מחכים לישועה'': פינוי ביה''ח 'איתנים' - צעד אחר צעד

# data[].attributes.attachment_link.description
(צילום: פלאש90)

# data[].attributes.headline
ד"ר גדי לובין בראיון  לרינו צרור

# data[].attributes.subject
ד"ר גדי לובין בראיון  לרינו צרור

# data[].attributes.body
''היינו כפסע מאסון לאומי'': המשטרה מאשרת חזרה לביה''ח ''איתנים''

49 צוותים ו-8 מסוקי כיבוי עדיין פועלים בגזרת ירושלים, על מנת להשתלט על הלהבות שפרצו אתמול (ראשון) וכילו כ-17 אלף דונם עד כה. מטופלי וצוותי בית החולים לבריאות הנפש "איתנים" היו בין מי שפונו אתמול, מחשש להתקרבות השריפה. הד"ר גדי לובין, מנהל בית החולים, סיפר לרינו צרור: "היינו כפסע מאסון לאומי. 144 איש היו נצורים, זה תרחיש אימה שכבר כמה שנים אנחנו נערכים אליו - הוא לא הפתיע אותנו ולכן הצלחנו לחלץ את כולם. זה היה מבחן של דקות, הכל היה יכול להיגמר אחרת". האזינו:

# data[].attributes.attachment_link.title
''היינו כפסע מאסון לאומי'': המשטרה מאשרת חזרה לביה''ח ''איתנים''

# data[].attributes.attachment_link.description
49 צוותים ו-8 מסוקי כיבוי עדיין פועלים בגזרת ירושלים, על מנת להשתלט על הלהבות שפרצו אתמול (ראשון) וכילו כ-17 אלף דונם עד כה. מטופלי וצוותי בית החולים לבריאות הנפש ''איתנים'' היו בין מי שפונו אתמול, מחשש להתקרבות השריפה. הד''ר גדי לובין, מנהל בית החולים, סיפר לרינו צרור: ''היינו כפסע מאסון לאומי.

# data[].attributes.headline
הקלטות רשת הקשר של המשטרה

# data[].attributes.subject
הקלטות רשת הקשר של המשטרה

# data[].attributes.headline
ד"ר טל ברגמן ראש האגף לבריאות הנפש  במשרד הבריאות

# data[].attributes.subject
ד"ר טל ברגמן ראש האגף לבריאות הנפש  במשרד הבריאות

# data[].attributes.body
תמול, עברתי את אחת החוויות המזעזעות ביותר כראש שרותי ברה"נ.

בשעות הצהריים המאוחרות קיבלנו באגף את ההודעה שהאש מתקרבת לאחד מבתי החולים שלנו, בהרי ירושלים. מקום ובו 120 איש, ילדים ונוער ומחלקת אוטיסטים קשה, ועוד.

אוטובוסים הוזנקו מיד למקום, אך לא הורשו להתקדם ע"י כוחות המשטרה, מסוקים הוזנקו, אך לא יכלו לנחות בשל עשן סמיך...

שמרנו על קשר עם אנשי בית החולים מנסים לעודד להבין מה קורה ולנהל את הארוע..בעודנו מכינים תוכנית פינוי ושוקלים לאילו בתי חולים להעביר.

שיקולים מורכבים לא קלים, התחשבות במטופלים, משפחות, תשתיות, אנשי צוות מותשים .. וכולם דואגים עד אימה,

כשכולנו חשים בחרדה המתגברת...

אש...מה יש לומר אש.

האסון שממני יגורתי כל חיי כאשת בריאות נפש.

האסונות הגדולים ביותר במערכות בריאות נפש,בעולם, הם אש!!!

חשנו על בשרנו והרגשנו את המצוקה של אנשי איתנים שלבסוף התפנו באוטובוס ומכוניות פרטיות.

היו מטופלים שהצליחו לברוח, עד בוקר היום נמשכו וצלחו הנסיונות לאתרם.

הגענו לבית החולים הקולט בירושלים, וקיבלנו את פני הבאים. במקביל לאישוש ראשוני, ניהלנו יחד את הלוגיסטיקה של העברתם.

הם הגיעו, מותשים, עם ריח עז של עשן... חלקם נסערים.

אני לא יכולה להתחיל להסביר מה זה שינויים למטופל לא מאוזן ובכלל למי שלוקה באוטיזם קשה..

בתי החולים הקולטים אברבנל, מזור ובאר שבע חיכו לבאים עם חמלה וחיוך פיצות חמות והרבה רצון לסייע. חדרים מסודרים ויפים

בתי החולים הנוספים נרתמו לסיוע והציעו כל עזרה

עם החרדה, הקושי, המועקה הכבדה

ראיתי שוב מערכת סולידרית, שאמונה על בטחונם ורווחתם של המטופלים

אז ראוי ונכון לציין את הנהלת איתנים כפר שאול איגור גדי אלכס וצוות הסיעוד המדהים את הדס תדהר המדהימה, מנהלת אדמיניסטרטיבית אחת ויחידה.

את המטופלים המדהימים שעזרו זה לזה

את צוות העו"ס של בית החולים ורחלי שטרן שלי מנהלת בריאות הנפש במחלקת עוס משרד הבריאות

את צוותי ומנהלי מזור,אברבנל, ובאר שבע

את השר שלי ניצן הורביץ והמנכל שלי נחמן אש שהתעדכנו ותמכו

את מכלול בתי החולים, והפסיכיאטרים שהציעו לנו עזרה במהלך הלילה

את האגף לשעת חרום רונית רן מירב ונועה we love you אין יום שעובר שאני לא מעריצה אתכם יותר

את משטרת ישראל שבכל הלחץ המשיכה לחפש ןלא חדלה את הבורחים.

את ענבל ודודו מחטיבת בתי החולים, אני גאה על הקשר והעבודה המשותפת שלנו

למשרד הרווחה וד"ר שגית ארבל אלון הנהדרת

ואת הצוות המדהים שלי ד"ר אהוד ססר וסיביל סירקיס שהגיע איתי ופעל במשך שעות , יחד איתי

אני 0 בלעדיכם.

והכי חשוב כוחות ההצלה והכיבוי שלנו

אני מחזקת אתכם בשעת מבחן אדירה זו

בקלות היה יכול להיות כאן אסון גדול שנמנע בכוחות משותפים ואדירים. המון המון המון תודה

רק לידיעה

קמתי בבוקר לעבודה כאובה עם התכווצות שרירים נוראית אולי מתח אולי סטרס,אולי ריצה בשטח על עקבים ( כי קמנו ליום משרדי רגיל במטה...)

ורק עכשיו אני מתחילה לעכל מה היה כאן ומה קורה כאן

קורונה

אש

ברהנ שוטף

ובאמת שהיתה כאן גם הרבה הרבה אהבה.

# data[].attributes.headline
החוויות מאירוע השריפה של אמירה איברהים אחות במחלקת המשך

# data[].attributes.subject
החוויות מאירוע השריפה של אמירה איברהים אחות במחלקת המשך

# data[].attributes.body
המטופלים אתמול היו בשבילי לא רק קשר של מטופל מטפל אלא היו הילדים שלי והמשפחה שלי. הרגשתי שהייתי צריכה לשמור ולהילחם בשבילם בכל כוחותיי ויכולותיי, הרגשתי שאני צריכה להוות עבורם מודל, להרגיע אותם בזמן שהאש בוערת מכל צד, לתת להם אופטימיות בזמן שאני לא יודעת מה יקרה לנו ואיך הכל יגמר.ליצור קשר עם המשפחות בזמן שאני לא מספיקה ליצור קשר עם המשפחה שלי.לדאוג להם לאוכל ושתיה בזמן שאני בכלל לא אכלתי ולא שתיתי זמן ארוך.כי פשוט בריאותם ושלומם היו בשבילי המטרה העליונה! עבדתי ערב והמשכתי למשמרת לילה למרות כל הקושי, העייפות, הזיעה שהשתלטה על כל גופי אך הרגשתי שזה לא הזמן לעזוב אותם כי הרי הם צריכים אותי עכשיו יותר מתמיד.מקווה מאוד שייצגתי את המקצוע כמו שצריך והעברתי מסר שלהיות אחות זה להיות נפש קודם כל! זו מסירות אחריות ומחויבות לפני הכל! אני שמחה מאוד שאני עובדת בבית החולים איתנים שבשבילי הפך לבית השני ולמשפחה השנייה שלי.שמחה מאוד שכל המטופלים הגיעו ליעד שלמים ובריאים ולא היה חסר להם דבר. נכון שחזרתי הביתה עייפה וגמורה אך חזרתי עם מלא סיפוק עצמי ותחושה של גאווה שבאמת עשיתי משהו ובאמת הייתי אחראית לשלומם של אנשים שאין ביני לבינם קשר דם אבל יש ביננו קשר של נפש וקשר של אחריות מחויבות ומסירות.הייתי גאה לספר לילד שלי שאמא שלו הייתה גיבורה ולעודד אותו שבעתיד ימשיך את המסע שלי של לעזור לתרום ולתת בלי לחכות לתמורה אלא פשוט כי אתה צריך לבנות את האישיות שלך בצורה כזאת וזה האושר האמיתי.

# data[].attributes.headline
ראיון עם ד"ר גדי לובין אצל בן כספית ואריה אלדד ברדיו 103 FM

# data[].attributes.subject
ראיון עם ד"ר גדי לובין אצל בן כספית ואריה אלדד ברדיו 103 FM

# data[].attributes.headline
ד"ר טל פרפרה, פסיכיאטר העובד בבית החולים 'איתנים' שיתף ברגעי האימה של הדליקה בהרי ירושלים

# data[].attributes.subject
ד"ר טל פרפרה, פסיכיאטר העובד בבית החולים 'איתנים' שיתף ברגעי האימה של הדליקה בהרי ירושלים

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
נס גדול היה פה, אתמול.

בשעות אחה"צ אש שפרצה (הוצתה?) בהרי ירושלים התפשטה עד להר עליו שוכן בית החולים שבו אני עובד, איתנים. בית חולים פסיכיאטרי עם מחלקות לגברים, נשים, אוטיסטים וילדים.

ככל שהאש התקרבה לבית החולים, התבררה מידת הסכנה בה אנחנו נתונים, כשהמתנו, צוות ומטופלים, לפינוי מסודר ע״י אוטובוסים שלא יכלו להגיע למקום.

אנשי צוות פינו מטופלים מהמחלקות, שמרו עליהם בקבוצות ברחבה מחוץ לבית החולים, רצו אל תוך העשן ואש שמתקרבת כדי להחזיר מטופלים שברחו..

עשן סמיך מילא את ההר, אנשים התקשו לנשום, והאש המשיכה להתקרב במהירות מפחידה. פיצוץ נשמע מקרוב ונראה כי אין זמן לחכות לחילוץ. לקחתי איתי מטופלים ברכב וניסיתי ולברוח כל עוד אפשר, נסעתי בכביש הגישה שיורד כלפי מטה אך אנשים בדרך סימנו לי לחזור. התעלמתי והמשכתי לנסוע, כי אין לאן לחזור. בהמשך הדרך, ראיתי שריפה משתוללת על כביש הגישה, הופכת אותו לבלתי עביר.

נאלצתי לחזור בחזרה למעלה ההר. רק אז הבנתי מה קורה כאן. הבטתי סביבי וראיתי את האסון הלאומי הגדול ביותר בתולדות המדינה קורה בלייב.

150 איש, מטופלים חסרי ישע, משפחות בלי רכב שבאו לבקר ואנשים צוות שנשארו לדאוג לפינוי, לכודים. אש משתוללת מסביבנו, מתקרבת לרחבה הקטנה בה עמדנו כולנו, מחכים לנס.

היה פשוט מזעזע לראות איך אנשים התחילו להישבר, פרצו בבכי, אנשי צוות שאני רגיל לעבוד איתם ביום יום מתקשרים לבני משפחותיהם בכדי להיפרד, מבשרים להם שלא יחזרו הביתה ומוסרים את אהבתם. אנשי צוות אחרים עמדו חסרי אונים, מבולבלים, עייפים, מנסים להרטיב את סביבתנו בזרנוקי מים בניסיון נואש לעכב את האש מלהגיע.

מעלינו שמענו מסוקים, שלא יכלו לנחות עקב העשן הכבד. זה כבר היה עניין של שתיים שלוש דקות עד שהאש תגיע אלינו.

ואז, אחרי זמן רב של חרדה וחוסר אונים, רכב ביטחון הגיע לרחבה, מכריז כי מכבי האש הצליחו להנמיך את גובה הלהבות בכביש הגישה ושניתן לצאת. בתוך שניות אנשי צוות מילאו את רכביהם הפרטיים בכמה מטופלים שניתן, דחסו אותם אחד על השני בזמן שחלקם ניסו להידחף ולהציל את עצמם בעליה לרכב.

נסענו ישירות לכפר שאול, קמפוס פסיכיאטרי נוסף בירושלים, משם מאוחר יותר בלילה המחלקות הועברו כל אחת לבית חולים אחר בארץ, מעכו ועד באר שבע, שם זכינו להכנסת אורחים מא׳ ועד ת׳.

בנס ובמסירות של הצוות, לא היו יותר נעדרים.

בנס ובמסירות של כוחות ההצלה, הצלחנו לצאת משם.

האם מדובר בהצתה מכוונת? אני לא יודע. המשטרה לא מוסרת פרטים בשלב הזה, אולי כדי ״שלא יתלהטו הרוחות״.

אני כן יודע, שבשנים האחרונות יש אינספור הצתות מכוונות בהרי ירושלים, מעשי טרור של שונאי ישראל. גם אם הדליקה הזאת לא הייתה מכוונת, היא בקלות יכלה להיות.

הפעם, מדינת ישראל ניצלה מהאסון הלאומי הגדול ביותר שהיה בתולדותיה.

אבל, שלא יגידו שהכתובת לא הייתה על הקיר, שלא ידעו שההצתות הללו עלולות לגרום לשריפתם בחיים של מאות.

# data[].attributes.attachment_link.title
הנס האישי, החשש הלאומי

# data[].attributes.attachment_link.description
נס גדול היה פה, אתמול. בשעות אחה"צ אש שפרצה (הוצתה?) בהרי ירושלים התפשטה עד להר עליו שוכן בית החולים שבו אני עובד, איתנים. בית חולים פסיכיאטרי עם מחלקות לגברים, נשים, אוטיסטים וילדים. ככל שהאש התקרבה לבית החולים, התבררה מידת הסכנה בה אנחנו נתונים, כשהמתנו, צוות ומטופלים, לפינוי מסודר ע״י אוטובוסים שלא יכלו להגיע למקום.

# data[].attributes.headline
מנסים להפעיל את חיל האויר לפינוי בעזרת מסוקים

# data[].attributes.subject
מנסים להפעיל את חיל האויר לפינוי בעזרת מסוקים

# data[].attributes.body
בוקר יום שני, סיור בקרת נזקים

# data[].attributes.body
https://www.facebook.com/jerusalem.mental.health.center/posts/1175572139520946

# data[].attributes.body
קיר של אש מתקדם במהירות מנחל שורק לכיוון גדר בית החולים

# data[].attributes.body
144 מטופלים וצוות מכונסים ברחבת הכניסה לבית החולים, האש התפשטה וחסמה את כביש הגישה.