# data[].attributes.body
https://docs.google.com/forms/d/1mVcri1XdQIkEIniizhVCCBDalkVljyU58vlLUCiwql0/edit?usp=drive_web

# data[].attributes.body
Suomija

Suomija yra viena iš penkių Šiaurės šalių ir šiauriausia Europos Sąjungos šalis. Suomija yra viena iš rečiausiai apgyvendintų ES šalių, vakaruose ji ribojasi su Švedija, šiaurėje – su Norvegija, o rytuose – su Rusija.

Svarbiausi Suomijos ekonomikos sektoriai 2014 m. buvo viešasis administravimas, gynyba, švietimas, žmonių sveikatos priežiūra ir socialinis darbas (22,2 %), pramonė (19,8 %), didmeninė ir mažmeninė prekyba, transportas, apgyvendinimo ir maitinimo paslaugos (16,5 %).

Pagrindinės Suomijos eksporto partnerės yra Vokietija, Švedija ir Rusija, o pagrindinės importo partnerės – Švedija, Vokietija ir Rusija.

# data[].attributes.body
Saugoma teritorija yra tiksliai apibrėžtas sausumos arba vandens plotas, turintis pripažintą mokslinę, ekologinę, kultūrinę ar kitokią vertę ir saugomas teisinėmis priemonėmis.[1] Ji įsteigiama valstybės, o kartais ir privataus asmens, dalis yra inicijuojamos tarptautinių organizacijų (pavyzdžiui, Pasaulio paveldo sąrašas). Saugomos teritorijos gali būti įvairių tipų, besiskiriančių pagal jose taikomos apsaugos griežtumą ir saugomo objekto pobūdį.

Pasaulyje 2011 m. buvo beveik 158 000 saugomų teritorijų, jos užėmė bendrą 24,2 mln. km² plotą.[2] Didžioji dalis saugomų teritorijų yra sausumoje, tačiau jos steigiamos ir jūrose bei vandenynuose.

Saugomos teritorijos kuriamos siekiant išsaugoti jose esančią biologinę įvairovę, nykstančias rūšis, ekologinius procesus, unikalius gamtos paminklus, natūralius išteklius, kultūriškai svarbias vietas.

Šaltinis: https://lt.wikipedia.org/wiki/Saugoma_teritorija

# data[].attributes.body
Suomijos gamtai nemažą įtaką daro jūra. Mat krašte nėra vietos, daugiau nei 300 km nutolusios nuo jūros.

Suomijoje daugiausia ežerų tiek ES, tiek pasaulyje – apie 188 tūkst. (užima ~8 % Suomijos ploto. Dauguma ežerų negilūs – 5-20 m.

Daugelis ežerų jungiasi vieni su kitais, sudarydami dideles ežerų sistemas. Didžiausias – pietryčiuose, netoli Baltijos jūros plačiai žinomas Suomijos ežerynas (4377 km²). Trečdalyje paviršiaus ploto ten tyvuliuoja ežerai, o yra vietų, kur vandens daugiau nei sausumos. Plačius ežerus keičia siauri ir ilgi (dažnai daugiau nei 100 km ilgio), sujungti gausiomis protakomis. Dauguma jų vakaruose ištįsę iš šiaurės į pietus, o rytuose – iš šiaurės vakarų į pietryčius ir rodo paskutinio apledėjimo ledynų slinkimo kryptį.

Šaltinis: https://lt.wikipedia.org/wiki/Suomijos_geografija

# data[].attributes.headline
GYVUNIJA                                                     

# data[].attributes.subject
GYVUNIJA                                                     

# data[].attributes.body
Suomijoje yra nedaug plėšriųjų žvėrių – vilkų, ernių , lūšių, lokių. Daugiau sutinkama briedžių (šiaurėje ir vakaruose), lapių, voverių, šermuonėlių, miškinių kiaunių, kiškių (baltųjų ir pilkųjų),šeškų, kurmių.

Šaltinis: https://lt.wikipedia.org/wiki/Suomijos_geografija

# data[].attributes.body
Miškingumas 71 %. Pusę miškų sudaro pušys (44 %), drėgnose vietose auga eglės (38 %), pietuose beržų miškai, o pietuose ir pietvakariuose dar yra ąžuolų, liepų, uosių, klevų.

Šiaurėje vyrauja miškatundrė ir tundra. Auga įspūdingos kalnų azalijos. Iš sumedėjusių augalų minėtini keružiai beržai ir ievos.

Šaltinis:
https://lt.wikipedia.org/wiki/Suomijos_geografija

# data[].attributes.body
Suomijos klimatui būdingos šaltos žiemos ir šiltos vasaros. Vidutinė metinė temperatūra Helsinkyje yra 5,3 °C. Aukščiausia dienos temperatūra pietinėje Suomijoje kartais pakyla iki 30 °C. Žiemos mėnesiais, ypač sausį-vasarį, temperatūra gana dažnai nukrinta iki -20 °C. Tolimoje šiaurėje, už speigračio, Saulė nesileidžia apie 73 paras – tuomet ateina baltosios vasaros naktys, matomos šiaurės pašvaistės. Saulei nepakylant virš horizonto būna poliarinės nakties (suom. kaamos) laikotarpis.

Šaltinis:
https://lt.wikipedia.org/wiki/Suomija

# data[].attributes.body
Krašto paviršiaus pamatą sudaro Baltijos skydas, kurį daug kartų ardė eroziniai procesai. Maždaug prieš 3 mlrd. metų susiformavusį jo pamatą sudaro daugiausia granitai ir gneisai. Jie daug kur iškyla   Įpaviršių. Ledynai tų uolienų atplaišų atnešė ir į Lietuvą, paliko Baltijos aukštumose. Dabartinį Suomijos kraštovaizdį suformavoapledėjimas. Krašto pietuose ledynai ėmė tirpti prieš 11 000, o visai ištirpo prieš 8 000 metų. Suomijos paviršius, kadaise prislėgtas ledynų, dabar kyla (30-90 cm per 100 metų).

Nuo uolėtų ir akmeningų aukštumėlių, apaugusių pušynais, atsiveria grandinės vingiuotų ežerų, jungiamų protakų ir upių. Fiziniame žemėlapyje matyti, kad paviršius žemėja į pietus.

2/3 Suomijos paviršiaus yra iki 200 m virš jūros lygio: 1/3 krašto plyti mažesniame nei 100 m aukštyje ir tik 1/10 ploto – aukščiau kaip 300 m.

Suomijos kraštovaizdyje vyrauja lygumos. Didžioji jos dalis - šiauriniais miškais apaugusi lyguma ant kristalinio pamato. Pietuose yra Ežeringoji plynaukštė, kurią juosia aukštumos: pietuose ir rytuose Salpauselkė, iš šiaurės ir šiaurės vakarų Suomenselkė, iš rytų Vakarų Karelijos aukštuma. Šiaurėje ir šiaurės rytuose yra 400-700 m aukščio Manselkės aukštuma.

Suomija – mažai kalvota šalis. Tarp iškiliųjų paviršiaus formų vyrauja ledynų tirpsmo vandenų supiltos kalvos, vadinamos ozais, ir uolėti volai (drumlinai), iškylantys keliasdešimt metrų virš aplinkos. Daug kur siauromis ozų juostomis, tarp ežerų, nutiesti keliai ir geležinkeliai. Laplandijos, šiauriausiai esančios provincijos, reljefas – aukštos apskritos kalvos. Didelių kalnų Suomijoje nėra, nors šiaurėje yra vadinamosios kalnų salos (Tunturis), kurios iškyla iš plokščios tundros. Šiaurės vakaruose į Suomiją įsiterpia Skandinavijos kalnai (Aukščiausias Suomijoje - Haltiatuntūrio kalnas 1328 m.).

Šaltinis: https://lt.wikipedia.org/wiki/Suomijos_geografija

# data[].attributes.body
Suomija rytuose ribojasi su Rusija, šiaurėje su Norvegija, vakaruose – su Švedija. Pietvakariuose Suomiją skalauja Baltijos jūra, vakaruose – Botnijos, o pietuose – Suomijos įlanka. Suomijai priklauso tarp Suomijos ir Švedijos esančios Alandų salos.

Nors kartais priskiriama Skandinavijos šalims, Suomija tik šiaurėje ribojasi su Skandinavijos pusiasaliu. Šalis išsidėsčiusi tarp 60 ir 70 laipsnių šiaurės platumos ir dėl to laikoma viena iš šiauriausiai esančių pasaulio šalių. Ketvirtadalis šalies teritorijos yra už šiaurės poliaračio.

Šiauriausias taškas - Nuorgamas 70’ 5 30” šiaurės platumos

Piečiausias taškas - Tuliniemis 59’ 4 30” šiaurės platumos

Labiausiai nutolęs į rytus - Virmajarvi 31”35’ 20” rytų ilgumos

Labiausiai nutolęs į vakarus - Koltapachtaniemi 20” 33’ 17” vakarų ilgumos

Plotas – 338145 km², tarp jų:

sausumos – 304593 km²

vidaus vandenys – 33553 km²

Valstybinės sienos bendras ilgis - 3680 km, iš jų:

su Švedija - 586 km

su Norvegija - 727 km

su Rusijos Federacija - 1269 km

jūrinė siena - 1100 km

Šaltinis: https://lt.wikipedia.org/wiki/Suomijos_geografija

# data[].attributes.body
Valstybinė kalba | suomių, švedų;
Sostinė | Helsinkis;
Didžiausias miestas | Helsinkis;
Valstybės vadovai | Sauli Niinistö; Prezidentas Juha Sipilä; ministras pirmininkas
Plotas
– Iš viso 338 145 km² (63)
– % vandens 9,4 %
Gyventojų
– 2015 (apsk.) 5 479 800[1] (109)
– Tankis 15,47 žm./km² (160)
BVP
– Iš viso 171,70 mlrd. $ (50)
– BVP gyventojui | 2006 (progn.) 32 800 $ (16)
Valiuta | Euras (€)
Laiko juosta
– Vasaros laikas | UTC+2
Nepriklausomybė
Paskelbta | Nuo Rusijos
1917 m. gruodžio 6 d.
Valstybinis himnas | Suomijos himnas
Interneto kodas | .FI
Šalies tel. kodas | 358

Šaltinis: https://lt.wikipedia.org/wiki/Suomija

# data[].attributes.body
1. Valstybė
2. Geografinė padėtis
3. Reljefo ypatumai
4. Klimatas
5. Augalija ir gyvūnija(geografinės zonos)
6. Vidaus vandenys(upės ir ežerai)
7. Saugomos teritorijos, jų svarba, apsauga
8. Plačiau apie ...