# data[].attributes.body
1 a) Opintojakson aineiston pääteemat

Pääteemoista nousevat esille sekä koulutuksen että työelämän kehittäminen, jotka ovat välttämättömiä sekä yksilön että yhteiskunnan hyvinvoinnin kannalta nyt sekä tulevaisuudessa.

Nuorison koulutus- ja työelämänäkemys
Ammatillisen opetuksen kehittämiseksi, on tärkeää seurata opiskelijoiden kokemuksia koulutuksesta ja toisaalta kuulla heidän ajatuksiaan työelämästä. Nuorisobarometrilla voidaan seurata nuorten ajatuksia myös muilla elämän osa-alueilla.

Haikola, L. & Myllyniemi, S. (2019). Hyvää työtä! Nuorisobarometri 2019.  https://tietoanuorista.fi/wp-content/uploads/2020/04/Nuorisobarometri_2019-netti.pdf

https://www.nuorisotutkimusseura.fi/valokeilassa-nuorisobarometri

Työvoiman osaamistausta ja työvoiman määrä
Tulevaisuudessa Suomalaisen yhteiskunnan hyvinvointia ja sen kilpailukykyä määrittää mm. työntekijöiden osaamistausta ja työvoiman saatavuus.

Honkatukia J., Ruuskanen O-P, Lehtosalo H. Heinämäki J. ja Mäkilä K. (2021). Millaista osaamista Suomi tarvitsee 2040? PTT raportteja 269. Helsinki. https://www.ptt.fi/julkaisut-ja-hankkeet/kaikki-julkaisut/millaista-osaamista-suomi-tarvitsee-vuonna-2040.html Infograafi tutkimuksesta: https://www.ptt.fi/julkaisut-ja-hankkeet/uutiset/millaista-osaamista-suomi-tarvitsee-2040-infograafi

Työ 2040 - Skenaarioita työn tulevaisuudesta (2017). Demos Helsinki & Demos Effect. https://demoshelsinki.fi/fi/julkaisut/tyo-2040-skenaarioita-tyon-tulevaisuudesta/

Jatkuva oppiminen
Osaaminen ei ole kertainvestointi. Sujuvat oppimispolut tukevat työntekijää kehittämään omaa osaamistaan läpi työuran.

Jatkuvan oppimisen Suomi (2018). Osaamisen tulevaisuuspaneli, Opetus- ja kulttuuriministeriö.  https://minedu.fi/documents/1410845/7127789/Jatkuvan+oppimisen+Suomi.+Osaamisen+tulevaisuuspaneelin+kannanotto/65054d4e-122e-46da-8fdf-f5795c57f188/Jatkuvan+oppimisen+Suomi.+Osaamisen+tulevaisuuspaneelin+kannanotto.pdf

Sitra. (2019). Kohti elinikäistä oppimista. https://www.sitra.fi/julkaisut/kohti-elinikaista-oppimista/

Sitra: Osaamisen aika. https://www.sitra.fi/aiheet/osaamisen-aika/

Tulevaisuuden osaamistarpeet ja ennakointi
Työn muutos tarvitsee uudenlaisia osaajia. Miten muutosta ennakoidaan.

Kuosa, T. & Hakala, S. (2017). Muutosilmiöitä koulutuksen rajapinnoilla – Havaintoja ja kehitysehdotuksia koulutustoimikuntien ennakointityöskentelystä vuosina 2014-2016. Opetushallitus. Raportit ja Selvitykset 2017:9.

Sitra: Ennakointi. https://www.sitra.fi/teemat/ennakointi/

Koulutuksen muutostarpeet
Koulutuksen järjestämisen ja opetuksen toteutus työelämän muutoksessa.

Laukia, J., Isacsson, A. & Mäki, K. & Teräs, M. (toim). (2015). Katu-uskottava ammatillinen koulutus – Uusia ratkaisuja oppimiseen. Haaga-Helia ammattikorkeakoulu. https://www.theseus.fi/bitstream/handle/10024/144421/hh_katu-uskottava_verkko2.pdf?sequence=1&isAllowed=y

# data[].attributes.body
1 b) Kaksi teemaa lähemmässä tarkastelussa

Valitsen teemat nuorison koulutus- ja työelämänäkemys sekä jatkuva oppiminen lähempään tarkasteluun. Valitsin nuo aiheet, koska olen kiinnostunut tämän päivän nuorison ajatuksista sekä arvoista. Suuri osa oppilaitoksemme nuorista asuu oppilaitoksella, joten he väistämättä tulevat melko tutuiksi ja läheiseksi. Minua kiinnostavat nuorten ajatukset sekä arvot opiskelusta, työelämästä sekä muusta oman elämän rakentamisesta. Opettajana olen myös kiinnostunut ohjaamaan ja valmistamaan opiskelijoita ajatukseen jatkuvasta oppimisesta.

Kysymykset, joihin lähden etsimään vastausta ovat:
- Miten teemat huomioivat opiskelijoiden ammatillista kasvua ja kokonaisvaltaista kehittymistä ihmisinä ja yhteiskunnan jäseninä?
- Miten opettaja voi vaikuttaa nuorten koulutus- ja työelämänäkemykseen sekä jatkuvan oppimisen
omaksumiseen?

# data[].attributes.body
2 a) Lähteiden esittely, niiden näkökulmat teemoihin ja yhteenveto

Nuorison koulutus- ja työelämänäkemys
Ammatillisen opetuksen kehittämiseksi, on tärkeää seurata opiskelijoiden kokemuksia koulutuksesta ja toisaalta kuulla heidän ajatuksiaan työelämästä. Nuorisobarometrilla voidaan seurata nuorten ajatuksia myös muilla elämän osa-alueilla.

1)     Haikola, L. & Myllyniemi, S. (2019). Hyvää työtä! Nuorisobarometri 2019.  https://tietoanuorista.fi/wp-content/uploads/2020/04/Nuorisobarometri_2019-netti.pdf

Alla vuoden 2019 nuorisobarometrin tuloksia (KUVIOT 18-20, julkaisun numeroinnin mukaisesti). Nuorison hyvinvoinnin ja tulevaisuudenuskon vuoksi on huolestuttavaa, että sekä kuviossa 18 ja 19 tulee kyselyssä esille nuorten käsitys siitä, että työelämä on kuormittavaa. Kyselyssä käytetty termi ’palaa loppuun’ on kuvauksena melko raflaava tai äärimmäinen, mutta siitä huolimatta vaihtoehdon täysin samaa mieltä ja jokseenkin samaa mieltä on vastannut noin 70 %. Vuodesta 2001 muutosta ei ole juurikaan tapahtunut. Tämä herättää kysymyksen opettajan näkökulmasta, että millainen on nuoren opiskelumotivaatio, jos tulevaisuudessa siintää tuollainen kuva.

Barometri vastaa myös toiseen teemaan, jatkuvaan oppimiseen. Barometrin tulosten mukaan noin 64 % opiskelijoista on täysin samaa mieltä tai jokseenkin samaa mieltä, että työelämässä pysyminen edellyttää jatkuvaa kouluttautumista. Tulokset ovat osin hämmentäviä, koska näin vastanneiden osuus opiskelijoista on ollut vuodesta 1997 aavistuksen laskussa.

2)     Jatkuvan oppimisen Suomi (2018). Osaamisen tulevaisuuspaneli, Opetus- ja kulttuuriministeriö.  https://minedu.fi/documents/1410845/7127789/Jatkuvan+oppimisen+Suomi.+Osaamisen+tulevaisuuspaneelin+kannanotto/65054d4e-122e-46da-8fdf-f5795c57f188/Jatkuvan+oppimisen+Suomi.+Osaamisen+tulevaisuuspaneelin+kannanotto.pdf

Artikkelissa huomioidaan monin tavoin opiskelijanäkökulmaa jatkuvan oppimisen mahdollistamiseksi. Koulutusjärjestelmien ja mielekkäiden oppimisympäristöjen avulla on mahdollisuus kannustaa opiskelijoita kouluttautumaan. Samalla myös nähdään, että opiskelijoilla saattaa olla tarve yksilöllisiin opintopolkuihin ja osaamista voi kartuttaa myös non-formaalisti. Uuden osaamisen kartuttaminen tapahtuu opiskelija tarpeista.

Oppilaanohjaajan näkökulmasta opiskelijalta vaaditaan melko vahvaa itsetuntemusta työuran valinnassa, hän kehottaakin kannustamaan oppilaita tunnistamaan omaa osaamista ja mielenkiinnon kohteita.

Jatkuvan oppimisen tueksi kaivataan panostusta myös yrityksiltä ja työelämältä. Koulujen tulisi pystyä huomioimaan sekä työn että opintojen yhteensovittaminen sujuvaksi. Lähteen mukaan erityisesti julkisella puolella työnantajan tulisi osallistua tavalla tai toisella työntekijän jatko- tai lisäkouluttamiseen, osaamisen kehittämien ei tulisi olla vain työntekijän harteilla. Julkaisussa tuodaan hyvin esille myös se, että uran vaihtaminen ja uuden koulutuksen hankkiminen saattaa olla pelottavaa, ihminen on kuitenkin melko turvallisuushakuinen. Työn ’katoaminen’ alta saattaa olla kriisin paikka, mikäli ihminen ei ole kasvanut ajatukseen uudesta urasta ja kouluttautumisesta. Julkaisussa todetaankin, että yhteiskunnan on luotava ympäristö, jossa ihmisen on turvallista vaihtaa alaa ja kouluttautua.

Ammatillisen oppilaitoksen osalta todetaan, että reformin myötä henkilökohtaiset opintopolut tukevat kunkin opiskelijan omaa osaamista.

3)     Sitra. (2019). Kohti elinikäistä oppimista. https://www.sitra.fi/julkaisut/kohti-elinikaista-oppimista/

Sitran julkaisussa nostetaan esille neljä teesiä, jotka tukevat paitsi hyvinvointiyhteiskuntaa niin myös yksilöäkin (KUVA 3, numerointi julkaisun mukaisesti).

Koulutuksen saavutettavuus kaikille on hyvinvointiyhteiskunnassa turvattava. Myös koulutusjärjestelmän on tuettava jatkuvaa oppimista ja mahdollistaa joustavat kouluttautumismahdollisuudet. Tässä halutaan huomioida myös huomioida osaamisen tunnustamiset sekä laadunvarmennus. Julkaisussa pidetään tärkeänä yksilöiden ja yhteisöiden kehittymisen tukeminen. Tukea tulee saada eri ikä- ja elämänvaiheissa.

Yksilön todetaan pärjäävän elämän murrostilanteissa paremmin, mikäli hänellä on koulutusta ja sivistystä, pärjäämisen tunne. Lisäksi tuodaan esille, että oppijoiden toimeentulosta ja perustarpeista on huolehdittava, sillä hyvinvointi on oppimisen perusedellytys.

4)     Sitra: Osaamisen aika. https://www.sitra.fi/aiheet/osaamisen-aika/

Julkaisu nostaa esille seitsemän edellytystä jatkuvan oppimisen toteutumiselle.

Ajatuksen punaisena lankana on tarpeisiin vastaaminen yhteistyössä koulutuksen järjestäjien, yritysten sekä valtiovallan kesken. Kaiken keskiössä on yksilö, jonka todellisiin tarpeisiin kolme edellä mainittua toimijaa yhteistyössä vastaa.

5)     Valitsin tämän lähteen nyt kyllä ihan itse.
Nuorisotutkimusseura ry: Nuorisobarometri tarjoaa kurkistuksen tulevaisuuteen
https://www.nuorisotutkimusseura.fi/valokeilassa-nuorisobarometri

Valitsin nyt tämän lähteen täydentämään nuorison näkökulmaa tämän päivän haasteista kuten taloudellisesta tilanteesta, mahdollisuudesta harrastaa sekä nuorten sosiaalisista suhteista. Viittaan tällä mm. tuohon kolmanteen lähteeseeni, jossa tuodaan esiin tärkeä huomio siitä, että oppiminen sujuu parhaiten, kun yksilö voi hyvin.

Seminaari

Osallistuin webinaariin Nuorten hyvinvointi seminaari 6.5.2022

Valitsin tuon seminaarin saadakseni tietoa opiskelijoiden selviytymisestä korona-aikana.
Sain sen käsityksen, että korona-ajasta selvisivät paremmin sellaiset opiskelijat, joiden sosiaaliset suhteet olivat tiiviit perheessä ja joilla oli tietoteknisiä valmiuksia osallistua etäopetukseen. Nuorisobarometrin 2021 mukaan nähtävillä ei ollut merkittäviä muutoksia vuoteen 2019 verrattuna. Linkki webinaaritallenteeseen: https://youtu.be/lXptKSqfTqc

Yhteenveto

Jatkuvan oppimisen julkaisuissa sivuttiin tai vähintäänkin epäsuorasti viitattiin opiskelijan kehittymiseen ja kasvuun. Ja miksipä ei, jokainen julkaisuja laatinut on itsekin opiskellut ja varmasti pohtii omalta osaltaan jatkuvan oppimisen edellytyksiä ja mahdollisuuksia.

Näen opettajan roolin merkityksellisenä opiskelijan ammatti-identiteetin kasvussa. Julkaisuissa ei suoranaisesti käsitelty opettajaa aktiivisena toimijana, mutta oppilaitoksista puhuttaessa opettaja on kuitenkin rajapinnassa oppilaaseen nähden.
Opettaja on myös käytännön toimijana työelämän ja yritysten rajapinnassa työssäoppimisjaksojen järjestämisessä.

Olin vaikuttunut julkaisujen sisällöstä, siellä on kattavasti käsitelty mm. jatkuvaa oppimista. Miten nämä tavoitteet, joita on kirjattu saadaan sujuvasti käytäntöön.

# data[].attributes.body
3 a) Reflektio

Reflektoi hyödyntäen 1 ja 2 osioissa jäsentämiäsi aineistoja ja tapahtumia

Millaisia vastauksia sait kysymyksiisi?

Aineistoista kävi selville, että useassa jatkuvan oppimisen hankkeessa tai työryhmätyössä oli noussut esille sujuvat työelämäpolut, joiden tukemiseksi tarvitaan koulutusta ja aiemmin hankitun osaamisen tunnustamista. Keskiöön nousivat päätöksenteko, koulutuksen joustavuus sekä yritysten mukanaolo koulutuksen kehittämisessä.

Nuorisobarometrin tulokset vuodelta 2019 olivat mielestäni hieman hämmentäviä. Kohta, jossa väitteenä oli ’työelämässä pysyminen vaatii jatkuvaa kouluttautumista’, vastausvaihtoehtojen; täysin samaa mieltä ja jokseenkin samaa mieltä, osuus ei ollut kasvanut vuodesta 1997, vaan jonkin verran jopa laskenut. Tuloksen tulkinta vaatisi tarkempaa tutustumista aiheeseen. Tuloshan saattaa viitata siihen, että nuorisolla on vahva luotto omaan ammattialaansa ja sen työpaikkojen säilyvyyteen, mutta syynä voi myöskin olla se, että tuolloin opiskelijat eivät ole vielä havahtuneet siihen, että työelämä on muutoksessa. Muutama vuosi tuosta barometristä on kulunut, mutta voin ainakin opettajana pyrkiä avaamaan positiivisella tavalla opiskelijoiden silmiä työelämän muutoksille ja heidän mahdollisuuksilleen oman työuran rakentamisessa.

Aineistossa käsiteltiin myös oppimisen ja kouluttautumisen edellytyksiä, joita ovat taloudellinen turva sekä yhdenvertaisuus. Osaamisen näkyväksi tekeminen on oleellista paitsi kouluttautumisessa myös työtä hakiessa.

Aineistoissa oli käsitelty monipuolisesti jatkuvaan oppimiseen vaikuttavia tekijöitä. Toimeenpano vaatii kuitenkin hyvin paljon joustavuutta ja esimerkkeinä käytännön keinoja ainakin ammatillisille oppilaitoksille, jotta päästään yksilötasolla tavoitteita kohti.

Miten alasi ammatillista koulutusta ja opettajan osaamista tulee kehittää teemojesi valossa? Tässä voit tarkastella ammatillista toista astetta tai korkeakoulua tai jopa molempia.

Ehkä olen kärsimätön ja haluaisin nähdä sujuvia opintopolkuja ja jatkuvaa oppimista tukevaa uraohjausta ammatillisissa oppilaitoksissa. Toivoisin kovasti, että oppilaitoksessamme voitaisiin laatia yhteinen strategia ja keinot jatkuvan oppimisen jalkautukselle opiskelijoillemme. Jos voisimme yhdessä sopia, että millä tavoin, missä vaiheessa opintoja ja minkälaisella materiaalilla voisimme edetä, jotta viestimme olisi kaikilla opettajilla samansuuntainen. Voisin itse kuvitella tuovani esiin omissa oppiaineissani tätä kulmaa aina luontevasti sopivan paikan tullen. Ja kyllähän minä tuonkin.

Toivoisin myös, että oppilaitoksemme olisi tiiviimmin tekemisissä muiden oppilaitosten kanssa, kuten muiden ammatillisten oppilaitosten, ammattikorkeakoulujen ja yliopiston kanssa. Olen tätä pyrkinyt tuomaan organisaatiossa esille. Ajatuksena siinä on meidän opiskelijoiden kiinnostuksen herättäminen ei paitsi jatko-opintoihin mutta myös näkökulman avartamiseen ja omien mahdollisuuksien tutkimiseen.

Reflektoi, mitä oivalsit, miten oma osaamisesi kehittyi? Tarkastele osaamistasi myös suhteessa ammatillisen opettajan ammattitaitovaatimuksiin ja osaamisen kriteereihin (KEHO ss. 12-14, painettu)?

Sain vahvistusta kehon kohtaan 5. Ammatillinen opettaja käyttää ja kehittää oppimiskeskeisiä ohjaus-, opetus- ja arviointimenetelmiä yhdessä työelämän, opiskelijoiden ja kollegojen kanssa. Tehtävästä sain vahvistusta sille, että arvotan paitsi opiskelijan oppimiskokemusta työelämässä, mutta myös sitä opiskelijan omaa reflektointia työssäoppimispaikasta. Pohdin myös millä tavoin voisin jatkossa huolehtia siitä, että arviointikeskustelussa huomioitaisiin opiskelijan omat havainnot paremmin.

Kehon perusteella sain vahvistusta ainakin kohtaan 7. Ammatillinen opettaja ohjaa opiskelijoita valmistumaan ja työllistymään sekä tukee heidän valmiuksiaan yrittäjyyteen.  Vaikka tuossa viittasin, että kaipaan meidän oppilaitokseemme yhteistä strategiaa, että miten viemme jatkuvan oppimisen ajatusta eteenpäin, voin itse omalla toiminnalla vaikuttaa asiaan. Voin kannustaa opiskelijoita paitsi tietysti valmistumaan, myös pyrkiä vahvistamaan heidän itsetuntemustaan ja kannustaa heitä hankkimaan uusia taitoja joko formaalisti tai non-formaalisti. Sitä mitä olen tähän asti tehnyt on se, että olen pyrkinyt tuomaan alakohtaista uutisointia ja tilannekuvaa näkyväksi. Sillä koitan auttaa opiskelijoita hahmottamaan miten heidän kykynsä ja osaamisensa suhteutuu tähän päivään ja annan vinkkiä miten seurata oman alan tapahtumia ja muutoksia.

Opetan ensisijaisesti tällä hetkellä tutkinnon osaa Hevosalan yrityksessä toimiminen, joten tuo yrittämisen näkökulma on hyvinkin läsnä minun opetuksessa ja ohjauksessa.

Ja lisäksi kohta 9. Ammatillinen opettaja rakentaa yhteiskunnallisena vaikuttajana edellytyksiä tulevaisuuden ammatilliselle kulutukselle. Tämä kohta kannustaa minua jatkossa ottamaan työpaikalla kantaa ja esittämään omia ehdotuksiani jatkuvan oppimisen jalkauttamisesta näkyvästi myös opiskelijoille. Jatkan uutisseurantaa yhdessä opiskelijoiden kanssa.

Nuo olivat ehkä ne keskeisimmät kohdat minulle tässä kurssissa.

Miten hyödynnät ja sovellat oppimaasi omaan työhösi?

Kuten aiemmasta käy ilmi, hyödynnän työssäoppimisjaksoja paremmin, eli opiskelijan omaa reflektointia enemmän. Otan jatkuvan oppimisen ajatusta avoimemmin esiin työyhteisössä ja sekä opiskelijoille. Jatkan uutisseurantaa meidän alalta ja hieman ohikin yhdessä opiskelijoiden kanssa.

# data[].attributes.body
Kävin kurkkimassa ja kommentoimassa monipuolisia ja monimuotoisia tehtäviä Outilta, Kimmolta ja Samilta.

# data[].attributes.body
OKM julkaisi vastuullisuusraportin
Artikkeli ei aivan mene minun keskeisiin teemoihin. Mutta kestävä kehitys koskettaa kaikkia. Tavoitteena on mm. koulutuspoliittisin keinoin vahvistaa sivistystä ja osaamista.
https://okm.fi/-/opetus-ja-kulttuuriministerion-ensimmainen-vastuullisuusraportti-julkaistu?s=03

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Opetus- ja kulttuuriministeriö on strategiassaan 2030 sitoutunut kestävään kehitykseen. Työtä ohjaa myös opetus- ja kulttuuriministeriön hallinnonalan kestävän kehityksen linjaus (2020). Nyt ministeriö on julkaissut ensimmäisen vastuullisuusraporttinsa, joka perustuu Valtiokonttorin antamaan ohjeistukseen.

Ministeriön tavoitteena on sisällyttää kestävän kehityksen näkökulma yhä johdonmukaisemmin sen vastuulla oleviin säädösohjaukseen, tulosohjaukseen, resurssiohjaukseen, toiminnan ja talouden suunnitteluun sekä informaatio-ohjaukseen. Koulutus-, tutkimus-, kulttuuri-, nuoriso- ja liikuntapolitiikan keinoin voidaan vaikuttaa sivistyksen ja osaamisen vahvistamiseen. Tämä on edellytys Agenda2030 -tavoitteiden saavuttamiselle. Kestävän kehityksen työtä koordinoimaan ja sujuvoittamaan on ministeriössä asetettu myös kansliapäällikön johdolla toimiva kestävän kehityksen työryhmä.

OKM:n Agenda2030:n SDG-tavoitteet

Valtiokonttorin ohjeistuksen mukaisesti jokaisen tahon tulee valita itselleen keskeiset Agenda2030:n SDG-tavoitteet (Sustainable Development Goals) raportoitavikseen. Keskeisimpinä seurattavina ministeriö on valinnut seuraavat tavoitteet:

SDG 3: Terveyttä ja hyvinvointia (liittyy mm. kulttuuri-, liikunta- ja nuorisopolitiikan toimiin)

SDG 4: Hyvä koulutus (perusedellytys kaikkien SDG-tavoitteiden toteuttamiseen)

SDG 8: Ihmisarvoista työtä ja talouskasvua (vahva yhteys SDG4:ään ja SDG9:ään)

SDG: 9 Kestävää teollisuutta, innovaatioita ja infrastruktuureja (liittyy mm. tiedepolitiikan toimiin; TKI-toiminnan vahvistaminen)

SDG 10: Eriarvoisuuden vähentäminen - yhteydessä SDG5:een, sukupuolten tasa-arvo (liittyvät kaikkeen toimintaan yhteiskunnassa, siten myös koulutus-, tiede-, kulttuuri-, liikunta- kuin nuorisopolitiikan toimiin)

SDG 11: Kestävät kaupungit ja yhteisöt (liittyy mm. kulttuuripolitiikan toimiin, kulttuuri- ja liikuntapalveluihin, kulttuuriperintöön, kestävään rakentamiseen)

Koska tavoitteet ovat vahvassa keskinäisessä riippuvuus- ja vuorovaikutussuhteessa toisiinsa, ei niitä voi tarkastella yksittäisinä siiloina. Valittujen tavoitteiden yhteisenä ylätason nimittäjänä voi nähdä yhteiskunnan sivistyksen ja hyvinvoinnin edistämisen.

Toimenpiteet ministeriön vastuualueilla

Vuonna 2021 opetus- ja kulttuuriministeriö vahvisti yhteiskunnan sivistys- ja osaamispohjaa niin hallitusohjelman kuin Agenda2030:n tavoitteiden mukaisesti. Monin kehittämisohjelmin, politiikkalinjauksin, tulosohjaus- ja lainsäädäntötoimin sekä hankerahoituksin edistettiin yhteiskunnallista kestävää kehitystä. Merkittäviä toimia olivat muun muassa annettu koulutuspoliittinen selonteko, joka luo pitkäjänteiset periaatteet koulutusjärjestelmän kestävälle kehittämiselle huomioiden väestökehityksen vaikutukset peruspalveluiden järjestämiseen, sekä oppivelvollisuuden laajentaminen 18 ikävuoteen ja maksuton toisen asteen koulutus, jotka ovat merkittävä lainsäädännöllinen uudistus sosiaalisesti kestävän ja tasa-arvoa lisäävän koulutusjärjestelmän vahvistamiseksi. Myös monia muita toimia ministeriön kaikilla politiikkavastuualueilla toteutettiin ja joista raportissa kerrotaan tarkemmin.

•    Opetus- ja kulttuuriministeriön vastuullisuusraportti koskien vuotta 2021Linkki toiselle sivustolle Avautuu uudessa välilehdessä
•    Kestävä kehitys opetus- ja kulttuuriministeriössä
•    YK:n kestävän kehityksen tavoiteohjelma Agenda 2030Linkki toiselle sivustolle Avautuu uudessa välilehdessä
•    Valtiokonttori – vastuullisuusraportointi valtiollaLinkki toiselle sivustolle Avautuu uudessa välilehdessä
•    Lisätietoja: Neuvotteleva virkemies Hannu Vainonen, puh. 0295 330323

# data[].attributes.attachment_link.title
Opetus- ja kulttuuriministeriön ensimmäinen vastuullisuusraportti julkaistu - OKM - Opetus- ja kulttuuriministeriö

# data[].attributes.attachment_link.description
Opetus- ja kulttuuriministeriö on strategiassaan 2030 sitoutunut kestävään kehitykseen. Työtä ohjaa myös opetus- ja kulttuuriministeriön hallinnonalan kestävän kehityksen linjaus (2020). Nyt ministeriö on julkaissut ensimmäisen vastuullisuusraporttinsa, joka perustuu Valtiokonttorin antamaan ohjeist…

# data[].attributes.body
Laitanpa kolumnin, kun osuu jatkuvaan oppimiseen. Aikuisen työssäkäyvän opiskelijan elämä on tasapainottelua :-D
https://yle.fi/uutiset/3-12172398

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Aika ja pokka. Siinä kaksi asiaa, joita aikuinen tarvitsee opintielle. Mutta kun kumpaakaan ei ole, missä välissä sitten onnistuu elinikäinen oppiminen, kysyy Hallamaa.

Laura Hallamaa Vapaa toimittaja

Yhtenä iltana ennen nukkumaanmenoa kysyin puolisoltani: Mitä tänään opit?

Kysymys oli yllättävän vaikea, mutta saimme molemmat aikaiseksi jonkinlaiset vastaukset.

Tuosta illasta lähtien olen yrittänyt silloin tällöin pysähtyä hetkeksi ja kaivaa mieleni perukoilta yhden asian, jonka olen päivän aikana oppinut. Yleensä kaivelu on ollut työlästä.

Kysymykseen vastaaminen käy helposti niinä päivinä, jolloin on oikeasti opetellut uuden taidon. Esimerkiksi käyttämään siimaleikkuria tai tapetoimaan.

Mutta ikävä kyllä, useimmin päivittäinen oppi on jotain pientä. Riittääkö oppimiskokemukseksi, kun tunnistaa pihakuusessa vierailleen pikkulinnun vihervarpuseksi?

Olen päättänyt, että riittää.

Elinikäisen oppimisen mukaan ihmisraasun pitää jatkuvasti kehittää itseään opiskelemalla.Ruuhkavuosien keskellä uljas pyrkimys jää taka-alalle.

Oppia ikä kaikki, mutta missä välissä?

Sitä hyvällä tuurilla ehtii ja jaksaa ottaa jonkin kansalaisopiston harrastekurssin, jossa kerran viikossa muotoilee saviruukkua tai kutoo mattoa.

Työntekijät kokevat, etteivät kykene osallistumaan koulutuksiin kiireen ja työtaakan takia.

Hektinen työelämä luo oppimiselle lisäpaineita. Työntekijän täytyy käydä kursseilla ja seminaareissa, jotta pysyy kehityksen kelkassa mukana.

Työpaikan sisällä saattaa ilmetä myös eriarvoisuutta. Yksi ravaa säännöllisesti kursseilla, toinen ei saa edes tietoa niistä. Määräaikaisputkesta ei uskalla välttämättä lähteä opintovapaalle. Eikä aina vakituisesta työpaikastakaan. Sellainen vaatii pokkaa irrottautua rutiineista.

Mutta rutiinit ovat samaan aikaan huumaavia ja lamaannuttavia. Miten järjestät arjen, lainanlyhennykset ja lasten päivähoidon, jos opiskelet?

Pokkaa tarvitsee myös hän, joka päättää opetella kokonaan uutta. Onko typerää ja hyödytöntä tällä iällä opiskella arkeologiaa tai rumpusooloja omaksi ilokseen?

Mitä sitten tehdään, jos ei opikaan enää mitään? Onkin vain nolo kalkkis, jonka päähän ei millään iskostu uudet asiat.

Luokkahuoneen ulkopuolella hävettää jo valmiiksi.

Voiko aikuinen oppia spagaatin? Voiko aikuinen oppia soittamaan viulua? Entä pianoa? Voiko oppia lumilautailemaan?

Muun muassa tällaisia hakuja Google suosittelee, kun kirjoitan hakukenttään sanat: Voiko aikuinen oppia.

Jos haluaa oppia perusteet ja omaksi ilokseen vinguttaa vaikka viulua, niin ikä ei ole oppimisen este.

Perfektionistit päidemme sisällä huutavat, että ei tietenkään voi. On totta, että monet taidot on opittava ennen tiettyä ikävuotta, jos haluaa taidossa mestariksi.

Toistan: Jos haluaa mestariksi.

Jos haluaa oppia perusteet ja omaksi ilokseen vinguttaa vaikka viulua, niin ikä ei ole oppimisen este.

Siksi päänsisäisen perfektionistin suuhun kannattaa iskeä suukapula.

Ensinnäkin meiltä yleensä löytyy oppimiseen aito motivaatio. Kukaan ei pakota kiinnostumaan uusista kielistä, matematiikasta tai ekologiasta. Sukulaiset eivät enää kysele, millaisia arvosanoja sait.

Oppiminen on parhaimmillaan jotenkin puhtaampaa ja paineettomampaa.

Toinen valttimme on iän mukanaan tuoma keskittymiskyky. Lapsilla pitkäjänteinen opiskelu ei aina luonnistu. Varsinkin, jos aihe ei kiinnosta yhtään.

Välillä aikuisuudessa jopa havahtuu siihen, että olisipa tajunnut alakoulussa kuunnella paremmin.

Jos ympäristöopin tunneilla olisin ymmärtänyt päntätä pikkulintuja, ei aina tarvitsisi kaivaa lintukirjaa tai hakukonetta esiin, kun jokin uusi tintti istuu pihakuusessa.

Toisaalta, mikäpä tässä on ollessa. Ehtiihän noita loppuelämän ajan opetella.
Kirjoittaja on Turussa asuva vapaa toimittaja, joka tunnistaa jo varsin monta lintua, mutta ei ole opetellut erottamaan niiden lauluja toisistaan. Vielä.
Kolumnista voi keskustella 19.05. klo 23:00 asti.

# data[].attributes.attachment_link.title
Laura Hallamaan kolumni: Aikuisen oppijan tiellä on monta muuria, mutta ikäkysymys oppiminen ei ole

# data[].attributes.attachment_link.description
Aika ja pokka. Siinä kaksi asiaa, joita aikuinen tarvitsee opintielle. Mutta kun kumpaakaan ei ole, missä välissä sitten onnistuu elinikäinen oppiminen, kysyy Hallamaa. Laura Hallamaa Vapaa toimittaja Yhtenä iltana ennen nukkumaanmenoa kysyin puolisoltani: Mitä tänään opit? Kysymys oli yllättävän vaikea, mutta saimme molemmat aikaiseksi jonkinlaiset vastaukset.

# data[].attributes.body
Kivasti osaamisen näkökulmaa ja huoltovarmuutta
https://www.hs.fi/mielipide/art-2000008696343.html?share=57e07c6577526665f8fa551c836b2d9f

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mielipide|Lukijan mielipide

Sivistys on toisten arvostusta, ymmärtämistä, suvaitsevuutta, halua oppia ja ymmärtää lisää.

22.3. 2:00

Kriisit haastavat huoltovarmuutemme. Huoltovarmuuden merkitys on suuri jo ennen kriisiä. Tietoisuus varautumisesta rauhoittaa ja auttaa sietämään epävarmuutta. On selvää, että huoltovarmuutta tulee kehittää ja ylläpitää myös kriisin akuutisti uhatessa ja sen aikana. Mutta perustan pitää olla kunnossa.

Yhteiskuntamme ei toimi, vaikka materiaalit, järjestelmät ja tilannekuva olisivat kuinka ajan tasalla – yhteiskuntamme muodostuu ihmisistä. Kuinka turvaamme tämän tärkeimmän pääoman, inhimillisen pääoman, kestävyyden? Tarvitsemme henkistä huoltovarmuutta. Tarvitsemme sivistyksen siiloja ja tuotantoa.

Sivistys on koulutusta. Koulutukseemme sisältyy jo varhain tiedon arvostamisen ja samalla kyseenalaistamisen eetos. Suomalainen perussivistys turvaa riittävän oikeanlaisen maailmankuvan. Siten emme ole niin alttiita väärälle tiedolle ja propagandalle, jota maailma on nyt tulvillaan. Osaamme kyseenalaistaa tietoa. Tämä auttaa meitä arvioimaan kriittisesti tuoreitakin uutisia, myös oman mielemme mukaisia.

Sivistys on taidetta ja kulttuuria. Ajassa, missä meidät valtaa huoli, mielemme kaipaa huoltoa – muuta ajateltavaa, perspektiiviä, jotain kaunista. Taiteen ja kulttuurin keinoin meidän on mahdollista hetkeksi irrottautua arjen kiireestä ja nyt vallalla olevasta huolta kasvattavasta uutisvirrasta. Taide ja kulttuuri lisäävät ja ylläpitävät sietokykyämme huolen keskellä. On tärkeää, että kulttuuripalvelut ovat mahdollisimman laajasti kaikkien saatavilla.

”

Mielemme kaipaa huoltoa – muuta ajateltavaa, perspektiiviä, jotain kaunista.

Sivistys on tiedettä. Tiede moninaisuudessaan luo laajasti huoltovarmuutta yhteiskuntaamme. Käyttäytymistieteet auttavat ymmärtämään ihmistä ja tukevat ammattilaisia toimimaan vaikuttavasti kriisin keskellä. Tieteellä on kyky ketterästi tarttua ajassa merkityksellisiin ilmiöihin sekä hyödyntää kriisit tutkimuksessa ja näin luoda yhteiskuntaamme lisää kriisinsietokykyä. Tässä ajassa normaalisti vähemmän julkisuudessa olevan sotatieteen merkitys on suuri. Euroopassa tapahtuu nyt paljon asioita, joiden ymmärtämisessä, varautumisessa ja niistä oppimisessa meitä auttavat sotatieteet. Tämä lisää luottamusta ja toivoa.

MAINOS (TEKSTI JATKUU ALLA) MAINOS PÄÄTTYY

Sivistys on toisten arvostusta, ymmärtämistä, suvaitsevuutta, halua oppia ja ymmärtää lisää. Näitä ominaisuuksia tarvitsemme ajassa, jossa omien tunteidemme hallinta on koetuksella suuren huolen keskellä. Tunteita ei pidä kieltää. Sivistys ja terveet arvot auttavat meitä käsittelemään tunteita ja näin hallitsemaan myös käyttäytymistämme.

Sivistys luo pohjan henkiselle huoltovarmuudelle. Tuetaan toisiamme, luotetaan viranomaisiimme, rakennetaan tulevaisuutta ja eletään myös tässä ja erityisesti tässä ajassa.

Teemu Hassinen

toimitusjohtaja

Sivistystyönantajat

Lukijan mielipiteet ovat HS:n lukijoiden kirjoittamia puheenvuoroja, joita HS:n toimitus valikoi ja toimittaa. Voit jättää mielipidekirjoituksen tai tutustua kirjoitusten periaatteisiin osoitteessa www.hs.fi/kirjoitamielipidekirjoitus/.

Seuraa ja lue artikkeliin liittyviä aiheita

Kommentit (5)

Tätä artikkelia voit kommentoida vain omalla nimellä. Lue lisää

22.3. 19:33

Esko Toppila: Kunpa artikkelin kauniit ajatukset olisivat totta. Todellisuudessa olemme kaukana niistä ja etäisyys kasvaa koko ajan. Erityisesti tieteen rooli täss

Ari Ekman: Minusta Naton itälaajeneminen ei ole edes Putinille hänen päänsisäinen uhka. Se on vain yksi tekosyy muiden joukossa. Syynä on valta. Kysymyksessä on

"Minusta Naton itälaajeneminen ei ole edes Putinille hänen päänsisäinen uhka. Se on vain yksi tekosyy muiden joukossa. Syynä on valta. " Voi olla, mutta oikeastaan kirjoitukseni pointti ei ollut se, miksi Putin hyökkäsi, vaan se alkuperäisen kirjoituksen väite, että tiede kykenee tarttumaan ketterästi ajankohtaisiin ongelmiin. Esitin tässä kahden erittäin arvostetun tutkijan käsitykset, joita Suomessa ei ole ollut näkyvillä. En väitä, että he ovat oikeassa, vaan kirjoituksen tarkoitus on näyttää, että on paljon erilaisia selityksiä tapahtuneelle. Eräs toinen selitys tulee venäläiseltä ex-vakoojalta. Hänen mukaansa Andropov instituutti, jossa vakoojat koulutetaan, arvioi, että Putin on käyttökelvoton, koska hän pysty arvioimaan tietojen merkitystä, eikä niistä johtuvia seurauksia. Tämäkin sopisi selittämään paljon tapahtumista. Mutta se ei ole oleellista, vaan se, että tiede epäilemättä selvittää, mikä johti tähän, mutta siihen menee vuosia. Se on taas liian myöhäistä päättäjille, joiden pitää tehdä päätökset heti.

22.3. 14:34

Sivistyksen oikeasuuntainen kehitys on lisääntynyt maassamme koulutuksen myötä vuosikymmenten aikana. Jos vertaamme viime sodan jälkeiseen aikaan, jolloin monet evakkoperheet joutuivat sopeutumaan "henkisesti epäkypsään ja viileään vastaanottoon" isojen talojen nurkissa, on suhtautuminen nyt myötämielisempi kärsiviä ja kodittomia ihmisiä kohtaan.

Ukrainalaiset ovat saaneet osakseen myötätunnon ja auttamisen aallon koko Euroopassa. Suomen parantuneen elintason myötä vaatetta ja tavaraa on kertynyt keräyspisteille. Rahalahjoitukset järjestöille kertovat sydämen hyvyydestä - vai huonosta omastatunnosta, että olemme sulkeneet silmämme itänaapurin " julmuudelta ja pahuudelta" aivan liian kauan?

22.3. 14:04

Esko Toppila: Kunpa artikkelin kauniit ajatukset olisivat totta. Todellisuudessa olemme kaukana niistä ja etäisyys kasvaa koko ajan. Erityisesti tieteen rooli täss

Minusta Naton itälaajeneminen ei ole edes Putinille hänen päänsisäinen uhka. Se on vain yksi tekosyy muiden joukossa. Syynä on valta. Kysymyksessä on myös mielenkiintoinen ja sekava vyyhti, joka liittyy esim. vanhaan Neuvostoliittoon ja samanlaisiin uskomuksiin slaaveista, kuin aikoinaan arjalaisista esitettiin. Omituisin yhteensattuma lienee siinä että Ukrainan nykyhallinto nähdään outona, koska kansa tuntuu ihailevan johtajaansa aidosti. Eikä Ukrainan taloudelliset mahdollisuudet menestyä ole yhtä huonot kuin Venäjällä ne ovat. Putin sai Valko-Venäjän liittymään uuteen ”Neuvostoliittoonsa” itselle uskollisen diktaattorin eli käskynhaltijan avulla.

Ukrainassa asioiden piti mennä saman kaavan mukaisesti. Koska Putinin valta perustuu pelotteluun (kuten Suomeakin kohtaan), silloin ei voinut istua käsien päällä tekemättä mitään. Rangaistuksena Ukrainan vapauden kaipuusta oli ensin Krimin valtaus ja sitten separatisti alueet. Näiden viimeksi mainittujen kansantasavaltojen omien johtajien piti tehdä likainen työ Venäjän salaisella tuella. Semeni vakavasti pieleen. Matkustakoneen pudottaminen käänsi maailman huomion Venäjää vastaan. Seuraava yritys kaataa Ukraina oli koota suuret sotavoimat harjoituksiin Ukrainan rajan tuntumaan. Sekä Ukrainan johdon mustamaalaaminen, mitä käsittämättömillä adjektiiveillä ja syytöksillä. Sitten napsahti lopullisesti ja iskut ensin sinne tänne ja lopulta kohti siviilejä alkoivat. Keskustelu Venäjällä tukahdutettiin, mutta onnistuuko enää ajattelun kahlitseminen. En usko.

Kirjaudu sisään osallistuaksesi keskusteluun

Luo tunnus tai kirjaudu sisään, jotta voit kommentoida ja arvioida muiden kommentteja. Kirjautuneena saat käyttöösi myös artikkelin tallennuksen ja aiheiden seuraamisen.

Luitko jo nämä?

# data[].attributes.attachment_link.title
Lukijan mielipide | Sivistys luo pohjan henkiselle huoltovarmuudelle

# data[].attributes.attachment_link.description
Sivistys on toisten arvostusta, ymmärtämistä, suvaitsevuutta, halua oppia ja ymmärtää lisää.

# data[].attributes.body
Yhteenkuuluvuus ja eriarvoisuus

https://www.hs.fi/hyvinvointi/art-2000008672673.html?share=e695a4f08e90fd5f82c439f1933c48ca

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Siirry sivun pääsisältöön.

Siirry sivuston hakuun.

Etusivulle

# data[].attributes.attachment_link.title
Henkilö | Koulu-uupumus jäytää suomalaisia nuoria pahemmin kuin koskaan ennen, sanoo tutkija - Syyt kyllä tiedetään, ja jos kaksi asiaa muuttuisi, nuorilla menisi paremmin

# data[].attributes.attachment_link.description
Ainakin kahden asian pitäisi muuttua, jotta nuorilla olisi Suomessa parempi olla, sanoo professori Katariina Salmela-Aro. Pandemia on saanut nuoret voimaan huonommin kuin koskaan aiemmin, ja on selvää, että myös sota Ukrainassa jättää jäljen.