# data[].attributes.body
Behandling af psykiatriske symptomer ved demens

# data[].attributes.attachment_link.title
Personcentreret pleje og omsorg til mennesker med demens | Psykisk sygdom og sygepleje

# data[].attributes.attachment_link.description
Personcentreret pleje og omsorg indebærer, at det er mennesket med demens, som sættes i centrum, snarere end demenssygdommen. Mennesker med demens er naturligvis lige så forskellige som alle andre. Betegnelsen demens er desuden en fællesbetegnelse for en lang række forskellige måder, som symptomer kan komme til udtryk på. Plejen tager derfor udgangspunkt i den enkelte borgers egen oplevelse af…

# data[].attributes.body
Den præcise årsag til Alzheimers sygdom er ikke kendt endnu, men der sker nogle karakteristiske forandringer af nerveceller i hjernen.

# data[].attributes.body
I dag vil jeg fordybe mig i følgende emner:

Psykiatriske symptomer ved demens

Jeg vil arbejde med emnet/området på følgende måde:

Bruge vores grundbog og finde supplerende viden om emnet online på fx Nationalt Videnscenter for Demens.

Oprette og påbegynde en padlet med viden emnet.

Nåede jeg det jeg havde planlagt, eller er der noget jeg stadig mangler?

Jeg nåede det jeg havde planlagt og er blevet lidt klogere på psykiatriske symptomer ved demens. Jeg har fået læst kapitlet om demens i vores grundbog og taget det meste af et online abc demens forløb (på grund af tekniske vanskeligheder må jeg vente til deres IT-afdeling kommer fra påskeferie på at kunne tage det sidste og afsluttende modul). Jeg har fået oprettet en padlet med indsamlet viden og links, som jeg kan bruge som opslagsværk og til inspiration samt arbejde videre med i min kommende oplæring.

# data[].attributes.body
Psykiatriske symptomer ved demens

# data[].attributes.body
https://psykisksygdomogsygepleje.ibog.gyldendal.dk/?id=155

https://sst.dk/da/fagperson/sygdomme-lidelser-og-behandling/demens/anbefalinger-og-haandboeger/haandboeger

https://videnscenterfordemens.dk/da/psykiatriske-symptomer

https://psykiatrifonden.dk/diagnoser/demens

https://ugeskriftet.dk/videnskab/psykofarmakologisk-behandling-af-psykiatriske-symptomer-og-adfaerdsforstyrrelser-ved

https://www.sundhedsstyrelsen.dk/da/fagperson/sygdomme-lidelser-og-behandling/demens/pleje-og-omsorg-for-mennesker-med-demens/symptomer-paa-demens-_bpsd_

https://www.sst.dk/da/Udgivelser?searchWord=demensh%C3%A5ndb%C3%B8ger#/side-1

# data[].attributes.body
Der findes endnu ingen behandling, som kan helbrede Alzheimers sygdom. Der er dog flere slags medicin, som for en del patienter kan udskyde eller mildne en række af de symptomer, som sygdommen medfører. Den hyppigst anvendte medicin virker ved at bremse nedbrydningen af signalstoffet acetylkolin, som hjernecellerne bruger til at kommunikere med. Medicinen forbedrer dermed hjernens mulighed for at genbruge sit eget signalstof. Medicinen virker dog ikke på alle patienter med Alzheimers sygdom.

De symptomer, der kan opstå som følge af demens som fx psykose og depression, kan somme tider behandles med antipsykotika og antidepressiva, typisk et SSRI-præparat.

# data[].attributes.body
En demensudredning skal afklare, om symptomerne kan skyldes andre årsager end demens (differentialdiagnoser) samt vurdere personens almene helbred. En demensudredning kan fx bestå af:

kognitiv vurdering (fx MMSE)

vurdering af den psykiske tilstand

objektiv somatisk og neurologisk undersøgelse

vurdering af funktionsevne i hverdagen

laboratorieundersøgelser

vurdering af differentialdiagnoser

CT-scanning af hjernen.

# data[].attributes.body
Ved Lewy Body demens opstår kugleformede aflejringer af protein i hjernens nerveceller. De danner såkaldte Lewy-legemer, som har givet sygdommen dens navn. Man kender ikke årsagen til, at der opstår aflejringer af protein i hjernens nerveceller. Desuden er der også ved Lewy Body demens mangel på neurotransmitteren acetylkolin samt et nedsat antal dopaminreceptorer, som er skyld i den tilhørende parkinsonisme.

# data[].attributes.body
Mennesker med Lewy Body demens kan have god effekt af medicin til Alzheimer.

Behandling af synshallucinationer ved Lewy Body demens er derimod risikabel, fordi der som en del af sygdommen er øget følsomhed over for antipsykotisk medicin. Antipsykotika virker ved i et vist omfang at blokere dopaminreceptorerne i hjernen. Da antallet af disse receptorer i forvejen er nedsat ved Lewy Body demens, kan behandlingen medføre endnu mere udtalt parkinsonisme.

Også behandling af symptomerne ved parkinsonisme i forbindelse med Lewy Body demens er problematisk. Behandling med levodopapræparater, der anvendes ved Parkinsons sygdom (parkinsonisme), har kun effekt på ca. en tredjedel af patienterne og kan medføre en forværring af synshallucinationerne.

# data[].attributes.body
Fronto-temporal demens (ofte forkortet FTD) er en demensform, der nedbryder dele af hjernens frontallapper og den forreste del af temporallapperne.

Omkring 40 % af alle tilfælde af fronto-temporal demens er arvelige, mens ca. 60 % af tilfældene forekommer uden kendt årsag.

# data[].attributes.body
Fronto-temporal demens kan ikke helbredes, og der er ingen lægemidler, der bremser sygdomsforløbet.

Forstyrrelser i adfærd og psykiatriske symptomer behandles først og fremmest ved at tilpasse den bolig og det miljø, personen lever i. Det er meget vigtigt, at patient og pårørende tidligt får den rette rådgivning og støtte, samt at personalet forstår årsagen til borgerens adfærd.

# data[].attributes.body
Vaskulær demens kan ikke helbredes, men man kan gøre noget for at undgå, at sygdommen bliver forværret. Lægen kan ordinere blodtryksregulerende, blodfortyndende eller kolesterolsænkende medicin, ligesom evt. diabetes skal være velbehandlet.

Hurtig genoptræning efter apopleksi øger mulighederne for at komme sig, og hvis borgeren har været indlagt med en apopleksi, vil han ofte udskrives med en genoptræningsplan til egen kommune og evt. få midlertidigt ophold på kommunens rehabiliteringstilbud.

# data[].attributes.body
Der findes mange andre årsager til, at der kan opstå permanente skader i hjernen. Der kan fx være tale om en hjernesvulst (cerebral tumor) eller følger efter hjernehindebetændelse (meningitis), hjernebetændelse (encephalitis) eller aids.

Ved dissemineret sklerose opstår en inflammation, som ødelægger "isoleringen" omkring nervecellernes axoner. Dissemineret sklerose kan udvikle sig, så man får demens. Der findes også andre sjældne inflammationssygdomme, der kan ramme hjernen og forårsage demens.

Nogle tungmetalforgiftninger, bl.a. med bly og kviksølv, og langvarig udsættelse for organiske opløsningsmidler kan medføre demenssymptomer. Ved opløsningsmiddeldemens (malersyndrom) forværres tilstanden ikke yderligere, når personen undgår at blive udsat for de organiske opløsningsmidler.

# data[].attributes.body
Der findes demenslignende tilstande, hvor hjernen ikke permanent nedbrydes, og hvor årsagerne til demenssymptomerne kan behandles. Det drejer sig fx om:

depression

vitaminmangel

bivirkninger ved medicin

alkoholmisbrug

delirium (som følge af infektioner, specielt urinvejsinfektion).

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mere end 200 forskellige sygdomme kan føre til demens. Derudover er der også sygdomme, som giver symptomer, der ligner demens - f.eks. en ubehandlet depression, stress eller B12-vitaminmangel. Nogle af disse sygdomme kan behandles, hvormed symptomerne kan aftage eller forsvinde igen.

Derfor anbefaler vi, at du tager kontakt til en praktiserende læge, hvis du genkender et eller flere af symptomerne nedenfor hos dig selv, eller en du kender. Det er vigtigt at få afklaret årsagen til symptomerne, så der kan igangsættes en korrekt behandling hurtigst muligt. Læs mere om demensudredning her.

# data[].attributes.attachment_link.title
Demens symptomer | Alzheimerforeningen - Alzheimer

# data[].attributes.attachment_link.description
De fleste personer med demens får hukommelsesbesvær, men også andre mentale færdigheder rammes. Du kan læse om de typiske symptomer på demens symptomersher.

# data[].attributes.body
Fra ABC læringsforløb

# data[].attributes.headline
Hvad er adfærdsmæssige og psykiske symptomer ved demens? 

# data[].attributes.subject
Hvad er adfærdsmæssige og psykiske symptomer ved demens? 

# data[].attributes.body
Adfærdsmæssige og psykiske symptomer ved demens, ofte forkortet til BPSD efter den engelske term behavioral and psychological symptoms of dementia, er en samlebetegnelse for de adfærdsformer og psykiske symptomer, der kan opstå i forbindelse med en demenssygdom.

Adfærdsmæssige og psykiske symptomer rammer op mod 90 % af alle borgere med demens på et tidspunkt i sygdomsforløbet.

Symptomerne kan vise sig forskelligt afhængig af situationen, men også være til stede hele tiden. Der kan være flere symptomer til stede på én gang. Symptomerne kan både vende sig ud mod omgivelserne, fx i form af adfærd, og indad i form af følelsesmæssige tilstande hos borgeren.

# data[].attributes.attachment_link.title
Demenshåndbog: Metoder til at forstå adfærdsmæssige og psykiske symptomer i praksis

# data[].attributes.attachment_link.description
Håndbogen har til formål at hjælpe jer med at forebygge, håndtere og lære af adfærdsmæssige og psykiske symptomer ved demens.

# data[].attributes.body
Mange personer med demens generes af en tendens til ængstelse, bekymring og utryghed. Det kan være bekymringer over helbredet, økonomien, fremtiden, bortkomne ejendele, aftaler, frygt for at blive forladt m.v.

Vigtige personlige ejendele som nøgler, pung, taske, briller, mobiltelefon og rejsekort er notorisk vanskelige at holde styr på, og personer med demens kan gøre sig mange bekymringer herom og bruge megen tid på at finde sine ting frem eller spørge, hvor de er henne.

Da det også er svært at holde styr på aftaler, vil nogle personer med demens 'overkompensere' ved hele tiden at spørge, hvornår de har en bestemt aftale, eller tage overtøj på flere timer før, de skal ud ad døren. Denne forventningsuro kaldes også for 'Godots syndrom' efter et skuespil af Samuel Beckett.

Tidsperspektiv svinder bort

Efterhånden som den episodiske hukommelse forsvinder, bliver personen med demens i højere grad henvist til at leve i nuet. Fortid og fremtid forsvinder og det, der bliver tilbage, er situationen her og nu. Manglen på tidsperspektiv og bundethed til nuet ligger måske til grund for angsten for at blive forladt og angsten for at være alene, som mange personer med demens udviser.

Angst og panik kan være reaktioner på, at personen med demens ikke forstår, hvad der foregår. Fx kan badning virke skræmmende eller blive opfattet som et overgreb, hvis man ikke længere forstår meningen med at blive klædt af og få vand på kroppen.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Vigtige personlige ejendele som nøgler, pung, taske, briller, mobiltelefon og rejsekort er notorisk vanskelige at holde styr på, og personer med demens kan gøre sig mange bekymringer herom og bruge megen tid på at finde sine ting frem eller spørge, hvor de er henne.

Da det også er svært at holde styr på aftaler, vil nogle personer med demens 'overkompensere' ved hele tiden at spørge, hvornår de har en bestemt aftale, eller tage overtøj på flere timer før, de skal ud ad døren. Denne forventningsuro kaldes også for 'Godots syndrom' efter et skuespil af Samuel Beckett.

Efterhånden som den episodiske hukommelse forsvinder, bliver personen med demens i højere grad henvist til at leve i nuet. Fortid og fremtid forsvinder og det, der bliver tilbage, er situationen her og nu. Manglen på tidsperspektiv og bundethed til nuet ligger måske til grund for angsten for at blive forladt og angsten for at være alene, som mange personer med demens udviser.

Angst og panik kan være reaktioner på, at personen med demens ikke forstår, hvad der foregår. Fx kan badning virke skræmmende eller blive opfattet som et overgreb, hvis man ikke længere forstår meningen med at blive klædt af og få vand på kroppen.

# data[].attributes.attachment_link.description
Mange personer med demens generes af en tendens til ængstelse, bekymring og utryghed. Det kan være bekymringer over helbredet, økonomien, fremtiden, bortkomne ejendele, aftaler, frygt for at blive forladt m.v.

# data[].attributes.body
At miste sig selv er dybt angstprovokerende og forbundet med sorg, stress, depression, ensomhed og magtesløshed. De psykiske og adfærdsmæssige symptomer skal i høj grad forstås ud fra dette tab af selvet

Vinkler på selvet – en antologi om selvbegrebets anvendelse i psykologien

# data[].attributes.body
Når man er dement, har man svært ved at huske, og man har svært ved at fungere i hverdagen. Demens giver også problemer med at koncentrere sig, orientere sig. Og mange trækker sig tilbage socialt, fordi de ikke længere helt forstår, hvad der foregår omkring dem. Det kan gøre dem utrygge og forvirrede. Og hen ad vejen kan man ændre personlighed og fx blive urolig eller reagere vredt eller aggressivt.

psykiatrifonden

# data[].attributes.body
Paranoide vrangforestillinger: Forfølgelsesforestillinger. Oplevelse af, at nogen vil én det ondt.

Megalomane vrangforestillinger: Storhedsforestillinger.

Hypokondri: Overdreven angst for sygdom.

Influenssymptomer er et førsterangssymptom på skizofreni, hvor personen kan opleve, at fx hans vilje, tanker, sprog, følelser, impulser eller motorik styres udefra.

Bizarre vrangforestillinger: Utænkelige, urealistiske forestillinger, som ikke kan opleves af andre og samtidig er socialt uacceptable.

# data[].attributes.body
Behandling af psykiske symptomer og adfærdsforstyrrelser ved demens med psykofarmaka er ofte uden effekt og kan indebære betydelige bivirkninger. Ikke-farmakologisk behandling bør derfor altid være førstevalg.

Behandling af psykiske symptomer og adfærdsforstyrrelser ved demens foregår almindeligvis bedst ved at tilpasse det miljø, som patienten lever i (ikke-farmakologisk behandling).

Udgangspunktet bør altid være at forsøge at afdække årsagen til symptomer eller adfærdsforstyrrelser og fokusere på at forebygge eller afhjælpe de problemer, der har udløst symptomerne. Mange psykiatriske symptomer er vanskelige eller umulige at behandle med medicin.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Behandling af psykiske symptomer og adfærdsforstyrrelser ved demens foregår almindeligvis bedst ved at tilpasse det miljø, som patienten lever i (ikke-farmakologisk behandling).

Udgangspunktet bør altid være at forsøge at afdække årsagen til symptomer eller adfærdsforstyrrelser og fokusere på at forebygge eller afhjælpe de problemer, der har udløst symptomerne. Mange psykiatriske symptomer er vanskelige eller umulige at behandle med medicin.

Individuel systematisk årsagsanalyse

De hyppigste årsager til psykiske symptomer er somatisk sygdom, bivirkninger ved medicin, forandringer i patientens nærmiljø samt under- eller overstimulation. Patienten har måske utilfredsstillede basale behov, svært ved at udtrykke sig eller problemer med at forstå omgivelserne eller orientere sig i disse.

Da årsagerne varierer fra patient til patient, må forebyggelse og behandling af psykiatriske symptomer gribes meget individuelt an. Baggrunden for behandling er personcentreret pleje og tilpasning af patientens nærmiljø.

# data[].attributes.attachment_link.title
Behandling af psykiatriske symptomer ved demens

# data[].attributes.attachment_link.description
Behandling af psykiske symptomer og adfærdsforstyrrelser ved demens med psykofarmaka er ofte uden effekt og kan indebære betydelige bivirkninger. Ikke-farmakologisk behandling bør derfor altid være førstevalg.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
MEDICINSK BEHANDLING

Såfremt patienten er diagnosticeret med enten Alzheimers sygdom eller Lewy body-demens, er førstevalg til farmakologisk behandling af BPSD kolinesterasehæmmere og/eller memantin. En metaanalyse af 15 randomiserede kontrollerede undersøgelser omhandlende kolinesterasehæmmere til behandling af BPSD viste en lille, men statistisk signifikant bedring af symptomerne [9]. For memantin blev der ikke påvist sikker statistisk effekt i samme metaanalyse, selvom effektens størrelse var sammenlignelig med kolinesterasehæmmeres effekt. Dette skyldtes formentlig, at der indgik otte studier med memantin mod 15 med kolinesterasehæmmere. Post hoc-analyser af kliniske forsøg med memantin har vist reduktion af agitation/aggression og irritabilitet, så en eventuel effekt er endnu ikke sikkert klarlagt [10, 11].

I det følgende gennemgås nogle af de hyppigste symptomer samt mulighederne for farmakologisk behandling.

Depression og angst

Diagnosen depression kan især hos ældre være meget vanskelig af flere grunde: 1) Svækket kognition kan være et fremtrædende tegn og således forveksles med demens, 2) omvendt kan depression tolkes som progression af demens, og man kan således overse en depressiv tilstand hos en dement patient, og 3) symptomer som nedsat koncentration, anhedoni, apati, nedsat fødeindtag og søvnforstyrrelser ses ved både demens og depression.

I en oversigtsartikel har man netop gennemgået antidepressiv medicin til behandling af BPSD hos demente [12]. Flertallet af studierne viste en reduktion
af depressive symptomer hos såvel patienter i aktiv behandling som placebobehandlede. Man kan derfor ikke umiddelbart tilskrive symptomlindringen den antidepressive behandling. Generelt må man fraråde behandling med ældre antidepressiva (tricykliske antidepressiva), som ofte har antikolinerge effekter og dermed kan forværre det kognitive funktionsniveau hos demente. Citalopram kan generelt ikke anbefales på grund af mulige kardiale bivirkninger i form af QTc-forlængelse. Den maksimale dosis hos ældre er derfor 20 mg. Hvis det vurderes, at antidepressiv medicin er indiceret, foreslås derfor tablet sertralin (trappes op fra 25 mg morgen til maks. 200 mg morgen) eller tablet mirtazapin (trappes op fra 7,5-15 mg til maks. 45 mg til natten), sidstnævnte anbefales især, hvis søvnforstyrrelser er en del af symptombilledet. Behandlingen skal følges tæt, da risikoen for bivirkninger ikke er negligeabel hos ældre patienter, uanset om det drejer sig om demente eller ej [13].

Angst er ofte til stede, enten alene eller som element i en depressiv eller psykotisk tilstand. Angst, der ikke er relateret til en psykotisk tilstand, behandles med sertralin eller mirtazapin som beskrevet ovenfor. Ved akut forværring i angst/uro kan tablet oxazepam 5-7,5 mg 1-3 × dagligt anvendes, men kun kortvarigt. Behandling med oxazepam kan anvendes ved enkeltstående lejligheder, hvor patienten bliver angst. Der foreligger ingen undersøgelser af effekten af benzodiazepiner. Er angst et element i en psykotisk tilstand, behandles den psykotiske tilstand primært, se nedenfor.

Agitation og aggression

Agitation kan vise sig ved verbal eller motorisk hyperaktivitet, hvor patienten kan være omkringvandrende. Aggression kan vise sig som verbal udskælden eller egentlig fysisk aggression, hvor patienten skubber, slår etc. En del aggression er forudsigelig f.eks. i forbindelse med personlig pleje, hvor patienten ikke forstår, hvad der skal ske. Uforudsigelig aggression ses f.eks. i forbindelse med vrangforestillinger, og patienten kan være til fare for andre.

Kolinesterasehæmmere synes ikke at have effekt på agitation og aggression. I post hoc-analyser af memantin synes der at være en vis effekt, men et placebokontrolleret studie af svær agitation viste ingen forskel mellem placebo og memantin [14]. Studier af selektive serotoningenoptagelseshæmmere til behandling af agitation og aggression har vist blandede resultater. I et studie reducerede 30 mg citalopram (som er over anbefalet maksimumdosis) signifikant agitation, men en mindre andel af patienterne fik QTc-forlængelse. Der var for få patienter, der fik 20 mg citalopram, til at man kunne afgøre, om det havde en effekt [15]. To mindre studier af paroxetin til behandling af frontotemporal demens har ikke vist sikker og overbevisende effekt [16]. På grund af risikoen for bivirkninger og interaktioner bør citalopram og paroxetin undgås. En behandling med sertralin kan forsøges, men skal seponeres, hvis der ikke er en klar effekt. Ved fysisk aggression kan det være nødvendigt at behandle med antipsykotika i en periode (se nedenfor).

Psykotiske symptomer

Vrangforestillinger og hallucinationer forekommer ofte i de senere stadier af en demenssygdom bortset fra ved Lewy body-demens, hvor specielt visuelle hallucinationer forekommer tidligt. Paranoide forestillinger kan være særligt belastende for de pårørende. Patienten kan have forestillinger om at være blevet bestjålet og f.eks. mene, at ting, der er væk, er stjålet, at hjemmet er invaderet af fremmede, eller at familiemedlemmer er blevet erstattet af fremmede (Capgras syndrom). Sidstnævnte skyldes misidentifikation. Ved svær demens ses vrangerindringer, hvor patienten mener at skulle hjem til sine forældre eller hjem og passe små børn. Der synes at være tale om erindringer, der blandes sammen, og som er tidsmæssigt forskudt.

Mange patienter er ikke forpinte af deres vrangforestillinger eller hallucinationer. Men hvis patienten er svært forpint, f.eks. hvis hallucinationerne er skræmmende, eller en vrangforestilling medfører, at patienten bliver fysisk aggressiv, og ændringer i pleje/omsorg ikke har haft tilstrækkelig effekt, kan farmakoterapi være relevant.

Hvis patienten ikke er i behandling med en kolinesterasehæmmer, bør det være førstevalg. Hos patienter med Lewy body-demens er der ofte en effekt på hallucinationer ved behandling med en kolinesterasehæmmer. I en Cochranemetaanalyse fra 2012 fandt man, at risikoen for hallucinationer reduceredes med 36% blandt kolinestrasehæmmerbehandlede i forhold til blandt placebobehandlede, en reduktion, der dog lige netop ikke opnår statistisk signifikans på 5%
(p-værdi af analysen er 6%) [17].

Atypiske antipsykotika har været hyppigt anvendt i behandling af psykotiske symptomer hos patienter med demens, selvom de ikke er godkendt til denne indikation. Der er øget mortalitet ved behandling af demente patienter med atypiske antipsykotika, hvorfor de kun bør anvendes ved psykotiske symptomer, hvor patienten er svært forpint eller er til fare på grund af de psykotiske symptomer. I en stor, dobbeltblindet, placebokontrolleret undersøgelse af olanzapin, risperidon og quetiapin var der ingen forskel på effekten målt som tid til ophør af behandling [18]. De atypiske antipsykotika har færre bivirkninger ved lave doser end de typiske. Dosis af olanzapin bør ikke overstige 10 mg dagligt, og der skal observeres for bivirkninger (vægtøgning, diabetes, hyperkolesterolæmi og sedation). Ved behandling med risperidon bør dosis ikke overstige 1 mg, da der ved højere doser ofte ses ekstrapyramidale bivirkninger. Derudover ses vægtøgning, diabetes mellitus og forhøjet prolaktinniveau. Effekten af quetiapin på psykotiske symptomer er tvivlsom, men quetiapin kan anvendes til patienter med Lewy body-demens eller demens ved Parkinsons sygdom.

Ifølge Sundhedsstyrelsens retningslinjer bør der ved behandlingens start planlægges tidspunkt for evaluering [19]. Det vil f.eks. være efter 2-4 ugers behandling, og der bør siden forsøges en gradvis seponering f.eks. efter tre måneders behandling (5), men en del af patienterne vil få recidiv. I en undersøgelse med 180 patienter, der havde haft effekt af risperidon på psykotiske symptomer eller agitation, blev patienterne randomiseret til at fortsætte med risperidon eller placebo. Efter 16 uger havde 60% af placebopatienterne recidiv mod 33% af patienterne i risperidonbehandling [20].

Søvnforstyrrelser

Søvnforstyrrelser er hyppige og har ofte flere årsager. Mange aspekter af god søvnhygiejne kan anvendes til patienter med demens. Der bør være fokus på fysisk aktivitet om dagen, lys i dagtimerne og undgåelse af indtag af koffeinholdige drikke og alkohol om aftenen. Kolinesterasehæmmere bør gives om morgenen, de kan påvirke nattesøvnen og give livlige drømme. Ved samtidig depressive symptomer kan behandling med mirtazapin forsøges. Der kan forsøges behandling med et melantoninpræparat, hvor der ifølge et oversigtsarbejde fra 2015 synes at være en lille effekt på søvnlængden [21]. Der foreligger ikke undersøgelser af effekten af zolpiclon eller zolpidem. Der kan forsøges med behandling i lav dosis i kort tid.

KONKLUSION

BPSD ses hyppigt hos demente patienter. Man bør altid overveje delirium og derfor undersøge patienterne grundigt somatisk og foretage en medicingennemgang. Den initiale behandling bør altid være af ikkefarmakologisk karakter i form af ændret psykosocial støtte og pleje. Hos patienter med Alzheimers sygdom eller Lewy body-demens er kolinesterasehæmmere og/eller memantin førstevalgsbehandling. Hvis der herefter ikke er tilstrækkelig effekt, kan psykofarmakologisk behandling overvejes. Al behandling bør monitoreres tæt, og især antipsykotisk behandling bør forsøges seponeret.

Korrespondance: Anette Lolk. E-mail: annette.lolk@rsyd.dk

Antaget: 18. januar 2017

Interessekonflikter:

# data[].attributes.attachment_link.title
Udredning og behandling af adfærdsforstyrrelser hos demente

# data[].attributes.attachment_link.description
Såfremt patienten er diagnosticeret med enten Alzheimers sygdom eller Lewy body-demens, er førstevalg til farmakologisk behandling af BPSD kolinesterasehæmmere og/eller memantin. En metaanalyse af 15 randomiserede kontrollerede undersøgelser omhandlende kolinesterasehæmmere til behandling af BPSD viste en lille, men statistisk signifikant bedring af symptomerne [9].

# data[].attributes.body
Demenshåndbog:

Adfærdsmæssige og psykiske symptomer rammer op mod 90 % af alle borgere med demens på et tidspunkt i sygdomsforløbet.

Psykiske symptomer ved demens:

vrangforestillinger

Hallucinationer

Nedtrykthed, nedsat stemningsleje

Søvnforstyrrelser, søvnløshed

Angst

Fra Videnscenter for Demens:

Behandling af psykiske symptomer og adfærdsforstyrrelser ved demens med psykofarmaka er ofte uden effekt og kan indebære betydelige bivirkninger. Ikke-farmakologisk behandling bør derfor altid være førstevalg.

Behandling af psykiske symptomer og adfærdsforstyrrelser ved demens foregår almindeligvis bedst ved at tilpasse det miljø, som patienten lever i (ikke-farmakologisk behandling).

Udgangspunktet bør altid være at forsøge at afdække årsagen til symptomer eller adfærdsforstyrrelser og fokusere på at forebygge eller afhjælpe de problemer, der har udløst symptomerne. Mange psykiatriske symptomer er vanskelige eller umulige at behandle med medicin.

Alzheimers: De symptomer, der kan opstå som følge af demens som fx psykose og depression, kan somme tider behandles med antipsykotika og antidepressiva, typisk et SSRI-præparat.

Lewy Body demens: Behandling af synshallucinationer ved Lewy Body demens er risikabel, på grund af øget følsomhed over for antipsykotisk medicin. Antipsykotika virker ved i et vist omfang at blokere dopaminreceptorerne i hjernen. Da antallet af disse receptorer i forvejen er nedsat ved Lewy Body demens, kan behandlingen medføre endnu mere udtalt parkinsonisme.

FTD: Forstyrrelser i adfærd og psykiatriske symptomer behandles først og fremmest ved at tilpasse den bolig og det miljø, personen lever i.

Fra "Brug af lægemidler ved demens" / sundhedsstyrelsen:

Medicin mod søvnløshed:

Hvis behandling med lægemidler vurderes som nødvendig, kan lægemidlet melatonin forsøges. Melatonin betragtes som et lægemiddel uden væsentlige bivirkninger. Virker melatonin ikke efter hensigten, kan et af lægemidlerne

mirtazapin eller mianserin prøves.

Antipsykotisk medicin:

Personer med demens kan udvikle adfærdsmæssige og psykiske symptomer. I udgangspunktet skal disse symptomer håndteres uden brug af lægemidler

blandt andet gennem en personcentreret tilgang.

Medicin kan overvejes ved aggresiv og udadreagerende adfærd, pinefulde psykotiske symptomer og ved andre kendte psykiatriske lidelser.

Medicin mod depressions- og angstsymptomer:

Det er en lægelig og individuel vurdering om depressions- og angstsymptomer ved demens skal behandles. Vælger en læge at behandle depressions- og angstsymptomer, vil man typisk vælge et antidepressivt lægemiddel af

typen SSRI.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Læs mere om hjernens arbejdsdeling og sansernes placering i hjernen her
Mennesker med demens har ofte sansemæssige udfordringer

Som mennesker er vi dybt afhængige af vores sanser. Hjernen har behov for informationer fra sanserne, som hjælper os til at forstå vores egen krop og verden omkring os. Nærsanserne føle-, bevæge- og balancesans fortæller os om form og position og om, hvordan kroppen føles, når vi bevæger os.

Fjernsanserne fortæller os om verden rundt om, hvad vi ser, hører, lugter og smager. Sammen hjælper sanserne hjernen med at skabe et billede af kroppen og et billede af verden. Sansernes funktioner benyttes i alle aktiviteter.

# data[].attributes.attachment_link.description
Sanserne er fundamentale i forhold til at forstå sig selv og omverdenen, og vi er afhængige af input fra sanserne for at kunne agere og tilpasse vores handlinger. Sanserne har betydning, når vi skal udføre aktiviteter i hverdagen og er grundlæggende for vores trivsel.

# data[].attributes.body
Tilføjet

# data[].attributes.attachment_link.description
ABC Demens er gratis e-learning til fagpersoner, der arbejder med mennesker med demens. Opret dig som bruger og afprøv din viden om demens gennem konkrete cases, øvelser, filmklip og illustrationer.