# data[].attributes.headline
Частини мови — це 

# data[].attributes.body
Частини мови — це слова, що характеризуються спільними лексичними ознаками, властивими їм граматичними категоріями, синтаксичними функціями і засобами словотвору.

# data[].attributes.headline
Словотворчий

# data[].attributes.subject
Словотворчий

# data[].attributes.body
специфічні для певної групи слів способи творення та словотворчі засоби.

# data[].attributes.headline
Синтаксичний 

# data[].attributes.subject
Синтаксичний 

# data[].attributes.body
типова синтаксична функція слова: у ролі якого члена речення воно найчастіше виступає.

# data[].attributes.body
характеризує лексичне значення слова або його відсутність; що слово називає: предмет, його ознаку, кількість, дію чи стан тощо.

# data[].attributes.headline
Морфологічний

# data[].attributes.subject
Морфологічний

# data[].attributes.body
своєрідність граматичної (морфологічної) форми слова: носієм яких граматичних значень є слов.

# data[].attributes.headline
У частини мови є 3 службові частини це -

# data[].attributes.subject
У частини мови є 3 службові частини це -

# data[].attributes.body
Прийменник - незмінна службова частина мови, яка разом з відмінковими закінченнями іменників, займенників і числівників виражає відношення між словами в реченні. Прийменники не мають самостійного лексичного значення, тому членами речення не виступають. Стосуючись іменників, числівників, займенників, вони входять до складу другорядних членів речення.

Сполучник - є службова частина мови, що послуговує для зв'язку однорідних членів речення та частин складного речення. Сполучники не мають власного лексичного значення й не виконують у реченні граматичну роль.

До сполучників належать і, та, й, але, а тощо.

Сполучники зв'язують слова (батько й мати), словосполуки (довгі вулиці та високі кам'яниці), сурядні речення (Учитель читає, а учні слухають) та складники складнопідрядних речень (Коли вчитель читає, учні слухають). Залежно від синтаксичної функції сполучники поділяються на сурядні (і (й), та, та й, а, але, або, чи, прикладкове як) та підрядні (коли, що, якби, наскільки, хоч, мов, наче, часове й порівняльне як).

Частка — незмінна службова частина мови, яка надає реченню чи окремим його членам додаткових смислових та модальних відтінків значення або служить для утворення окремих граматичних форм і нових слів. Членом речення не виступає.

# data[].attributes.headline
Робили:Павлюк Артем, Єрмоленко  Тимофій

# data[].attributes.subject
Робили:Павлюк Артем, Єрмоленко  Тимофій