# data[].attributes.body
Коли годинника подзвіння сонні
Звістують дня померклого відхід,
Коли безжально сніг ляга на скроні
І осипається фіалки цвіт;

Коли тремтять безлисті верболози,
Де в спеку тінь була для череди,
А вицвіт літа у снопах на возі
Трясе остюччям сивим бороди,* —

Я думаю про квіти нетривалі —
Краси твоєї швидкоплинний цвіт, —
Невже судилось їм в років проваллі
Загинути, осиротивши світ?

О ні! Не знищить їх коса осіння,
Коли від них розсіється насіння.

# data[].attributes.headline
Сонет 34: Я нині без плаща подався з дому

# data[].attributes.subject
Сонет 34: Я нині без плаща подався з дому

# data[].attributes.body
Я нині без плаща подався з дому,

Бо днину обіцяла ти ясну.

Попав я в бурі клекітну содому,

А ти сховалась в тучу грозяну.

І, хоч лице моє, дощем побите,

Ти осушила, вийшовши з-за хмар,

Лишилося в мені несамовите

Страждання – підступу твойого дар.

Ти каєшся, та болю навісного

Тобі не втихомирити й на мить:

Покривджений не має втіхи з того,

Коли душа і в кривдника болить.

Але, о сльози, почувань перлини! –

Обернуті в скарби твої провини.

# data[].attributes.headline
Сонет 2: Як сорок зим, суворі й невмолимі...                            Переклад Д. Павличка

# data[].attributes.subject
Сонет 2: Як сорок зим, суворі й невмолимі...                            Переклад Д. Павличка

# data[].attributes.body
Як сорок зим, суворі й невмолимі,

Чоло твоє поріжуть молоде,

А врода юності більш не цвістиме

І вже зів’ялим листом опаде,-

Що скажеш ти, де молодості шати?

Слова: “Я зберігав недбало їх”

Ганебним будуть вироком звучати

Тоді в устах, розтратнику, твоїх.

Чи відповідь не краща від тієї:

“Оце мій син, на нього подивись,

В нім виправдання старості моєї

І свідчення, яким я був колись”.

Раз по раз дивлячись на сина свого,

Подібним станеш сам до молодого.

Джерело: https://dovidka.biz.ua/soneti-shekspira-ukrayinskoyu

# data[].attributes.headline
Сонет 130 (переклад Тетяни Лавинюкової 2017 р.)

# data[].attributes.subject
Сонет 130 (переклад Тетяни Лавинюкової 2017 р.)

# data[].attributes.body
До сонця не подібні очі милі,
Не схожі на корал її вуста,
Смагляві груди й плечі, а не білі,
Коса – як чорний дріт, не золота.

Трояндою не квітне поцілунок,
І, зовсім вже поетові на глум,
У дихання і тіла звичний трунок,
Як у людей, не схожий на парфум.

Не бачив я богинь, не довелося,
Та чув, що мають масу надлегку…
Йшла мила в шапці чорного волосся,
Лишався слід виразний на піску.

Хай брешуть поетичні порівняння:
Ти краща за усіх, моє кохання!

Послухайте, як цей сонет (My mistress' eyes are nothing like the sun - Sonnet 130) читають відомі актори англійською:

Alan Rickman - https://www.youtube.com/watch?v=p2Ja0Paz04s

Daniel Radcliffe - https://www.youtube.com/watch?v=752Mc_jyR1g

або у жіночому виконанні - https://www.youtube.com/watch?v=tyj8slT5-Xs

Який варіант прочитання вам сподобався більше?

# data[].attributes.body
My mistress' eyes are nothing like the sun;

Coral is far more red than her lips' red;

If snow be white, why then her breasts are dun;

If hairs be wires, black wires grow on her head.

I have seen roses damasked, red and white,

But no such roses see I in her cheeks;

And in some perfumes is there more delight

Than in the breath that from my mistress reeks.

I love to hear her speak, yet well I know

That music hath a far more pleasing sound;

I grant I never saw a goddess go;

My mistress, when she walks, treads on the ground.

And yet, by heaven, I think my love as rare

As any she belied with false compare.

# data[].attributes.headline
Третій день Тиждня з Шекспіром на Факультеті іноземних мов МДУ📜

# data[].attributes.subject
Третій день Тиждня з Шекспіром на Факультеті іноземних мов МДУ📜

# data[].attributes.body
Любі друзі!

Долучайтеся до обміну натхненням — залишайте улюблені цитати з творів Шекспіра на Padlet-дошці. Мова — на ваш вибір.

Для цього просто натисніть "+" для створення посту та впишіть улюблений рядок.🎇