# data[].attributes.body
•quin paper/quin lloc ha ocupat el conte en les nostres vides i

•quins tipus de contes coneixem (pel que fa al format, la temàtica, l'època, als elements que hi apareixen...).

# data[].attributes.body
Els elements d’inspiració, si voleu, de “provocació” per a l'activitat són la llegenda El cavaller Rotlà i el Puigcampana i El Cigronet. Ànims i avant!

# data[].attributes.headline
Els contes van ser molt importants a la meva vida

# data[].attributes.subject
Els contes van ser molt importants a la meva vida

# data[].attributes.body
Rubén Martínez

Quan era petit m'explicaven molts contes, sobretot els meus avis. Amb el pas del temps recordo els moments en què m'explicaven aquests contes amb molt d'afecte i crec que va ser una eina fonamental de comunicació entre nosaltres.
El meu conte preferit es titulava "El Duende Martín" i m'ho explicava la meva iaia materna, crec que m'agradava tant perquè barrejava por i humor, una combinació extraordinària per a un conte infantil.

# data[].attributes.body
Quan jo era petita la meua àvia paterna ens narrava contes a les curtes vesprades d'hivern. Tots els meus germans i els veïns junts escoltàven i deixàven volar la imaginació

# data[].attributes.body
En el meu cas no solien contar-me molts contes. Però vaig tindre una època bastant tímida i em refugiava en els llibres. Un dels quals recorde amb més afecte és Momo. Es la història d'esta xiqueta tan especial que no tenia res i tenia tot i su major qualitat era saber escoltar...

Com hem dit, els contes són molt importants per a comunicar valors. Ací està un que ha d'acompanyar-nos al llarg de la vida per a recordar-nos el que són les coses importants.

Ana Belén Sánchez Tauste

# data[].attributes.body
Per a mí els contes són una eina molt important per tal de concienciar, reflexionar, aprendre...

Però la realitat és que quan jo era xicoteta, la meua família i, sobretot, la meua àvia, utilitzaven els contes per tal d'entretindre'm. Encara tinc el record de la meua àvia posant veus i gesticulant per tal que menjara una cullerada més del dinar.

Aleshores, crec que com a adulta, sí, els contes trasmiteixen valors, però no hem d'oblidar que per a les xiquetes i xiquets són una gran ferramenta per gaudir i fer volar la imaginació.

Marga Sempere Andreu.

# data[].attributes.body
Recorde des de ben xicoteta els contes. Primer me'ls llegien la meua iaia i la meua tia i quan a vaig prendre a llegir, m'encantava llegir-los jo. També recorde a la ma mare cantant-me dos contes: "veen "Ven ven conejito" i el de "Els 3 porquets".

Hi ha un que em va marcar molt, "La xiqueta dels mistos", que malgrat tindre un final molt trist, llegia una vegada i una altra. M'agradava molt.

A les meues filles des de ben xicotetes que els he llegit contes, tant tradicionals, com d'un llibre que teníem "365 històries per a cada dia". Després va eixir la sèrie "Les tres bessones", que els encantava i van poder descobrir més.

Com a contacontes, he estat en contacte amb contes de moltes temàtiques, tant tradicionals com moderns: des de com treballar el duel, conéixer nous tipus de famílies. I sempre amb una moralitat que aprendre.

Finalment vull destacar les Rondalles d'Enric Valor que vaig conéixer gràcies a Jordi Raül Verdú.

# data[].attributes.body
Els contes han jugat un paper fonamental en la meua vida des de la infància, funcionant com una finestra a mons imaginaris i com una eina d'aprenentatge moral i ètic. M'han ensenyat a somiar, a pensar críticament sobre el meu entorn i a desenvolupar empatia pels altres. En particular, recorde les històries que em contaven els meus avis, plenes de valors i ensenyaments.

He conegut diversos tipus de contes al llarg de la meua vida. Des dels tradicionals contes de fades amb les seues princeses i dracs fins a llegendes i mites que ofereixen una perspectiva cultural única de diferents llocs del món. Cadascun, a la seua manera, ha contribuït a enriquir el meu enteniment de l'ésser humà i de les societats.

Sara Benazzouz Kamouni

# data[].attributes.body
Els contes sempre han tingut un paper important a les nostres vides. Des de xiquets fins ara, ens han entretingut, ensenyat i fins i tot emocionat. Són com aquella caixa de sorpreses que mai deixa de fascinar-nos.

Hi ha contes escrits en llibres, d'altres amb il·lustracions increïbles, alguns que ens narren els nostres avis i fins i tot els moderns contes digitals. I quant a temes, la diversitat és impressionant! Des de històries d'amor i aventures fins a contes de por i ciència ficció. Sempre hi ha un per a cada gust.

Personalment, tinc records molt bonics relacionats amb els contes. A l'escola, cada mes ens feien portar un llibre a casa per llegir. I un que em va marcar molt va ser "La princesa meona”. Era el meu llibre favorit a l'escola, però un dia un company el va robar i mai ho oblidaré. Encara avui em posa nostàlgic recordar-ho.

# data[].attributes.body
Des que era menut, ma mare em contava contes de tota mena. També veia pel·lícules de dibuixos (normalment de Disney), que es basaven en contes i en històries. Les anècdotes familiars també han estat molt presents, que són com una espècie de llegendes personals o una mitologia molt particular. Dedicant-me a la llengua i a la literatura (ara com a docent), pense que els contes han tingut una presència molt decisiva al llarg de ma vida. La narració forma part de qui soc el dia d'avui.

Pel que fa als tipus de contes, jo faig la divisió entre populars i d'autors; els primers pertanyen al poble i no tenen un autor únic, recullen qüestions universals i, encara que no sempre, deixen una ensenyança o una moralina. N'hi ha molts tipus: fantàstics, costumistes, d'animals, etc. Els contes d'autors, que també es coneixen com a "relats" perquè sembla més seriós, són exercicis literaris fets des d'una visió particular. No sé si he aconseguit explicar-me.

# data[].attributes.body
Els contes han tingut un paper fonamental en les nostres vides, especialment en la infància, encara que també poden tenir una presència significativa en l'edat adulta. Són relats que ens transporten a altres mons, ens ensenyen valors morals, ens ajuden a comprendre el món que ens envolta i ens connecten amb la nostra imaginació i creativitat.

En la infància, els contes són sovint la primera forma de literatura amb la qual ens enfrontem. Poden ser narrats pels nostres pares, llegits en llibres il·lustrats o vistos en pel·lícules d'animació. Aquests relats ens ofereixen un primer contacte amb la narrativa i ens ajuden a desenvolupar habilitats com la comprensió lectora, la empatia i la resolució de problemes.

Els contes poden ser molt variats en temàtica, format i origen. Pel que fa al format, podem trobar contes curts, llargs, en prosa o en vers. També hi ha contes tradicionals, que han estat transmesos oralment de generació en generació i que solen incloure elements com arquetips, herois i moralitats. A més, existeixen contes contemporanis, que poden ser obres originals o adaptacions modernes de contes clàssics.

Pel que fa a la temàtica, els contes poden abordar una àmplia gamma de qüestions, des de contes de fades i contes de fades fins a contes de por, contes de ciència-ficció, contes de fantasia, contes històrics i molt més. Cada tipus de conte pot servir per entretenir, educar o fer reflexionar sobre aspectes de la vida humana.

Personalment, tinc molts records relacionats amb contes. Recorde amb afecte els moments en què els meus pares em llegien contes abans d'anar a dormir, i com això despertava la meva imaginació i em transportava a mons màgics i fascinants. També recorde les ocasions en què llegia contes per mi mateix i com això em permetia explorar nous mons i idees. Ara, com a adult, encara gaudeixo llegint i explorant contes de tot tipus, i considero que continuen sent una part important de la meva vida. Adrián Verdú Pérez

# data[].attributes.headline
RONDALLA "EL JUGADOR DE PETRER". Beatriz Bravo

# data[].attributes.subject
RONDALLA "EL JUGADOR DE PETRER". Beatriz Bravo

# data[].attributes.body
He elegit aquesta Rondalla per a la activitat de contacontes, perquè la he contat alguna volta. Perteneix al génere de llegenda ja que parla del que va passar a Petrer, un poble de la provincia d'Alacant, recollit per Enric Valor.

Aquesta tracta de com un home li ven la seua ànima al dimoni per conseguir dinés i sort en el joc. Té un final inesperat. El convide a llegir-la o sentir-la.

# data[].attributes.headline
La importància dels contes a la meua vida

# data[].attributes.subject
La importància dels contes a la meua vida

# data[].attributes.body
En la meua vida els contes han tingut molta presència, primer, quan jo era petita recorde els que em contava ma mare, no eren contes de princeses i fades, que no m’agradaven massa, més aviat eren d’animals que tenien sempre un ensenyament moral, sobre la importància de ser constant i lluitar per una meta, com el de la llebre i la tortuga i sobretot el d’una gallina que demanava ajut per a fer un pa i ningú l'ajudava, però quan estava fet tots en volien menjar, sobre la importància de ser una persona treballadora. El més curiós, en aquest cas, és que ma mare no me’l contava per anar a dormir, sinó tot al contrari, per a despertar-me al matí i anar al col·legi sense que se’m fes tard.

També recorde un llibre de contes que m’agradava molt de Gianni Rodari, que es deia Faules per telèfon.

Més tard, quan he sigut mare, han estat molt importants. He contat contes per a transmetre ensenyaments, per a entretenir, per a calmar i aconseguir dormir els xiquets. De vegades ho he fet amb contes que m’havien contat de petita, d’altres amb els que llegia als llibres de contes i a vegades, fins i tot, amb contes inventats.

Quant als tipus de contes, pel seu format jo diria que estarien els escrits i els que s’han transmès oralment.

Respecte a la temàtica i als elements que hi apareixen els classificaria en fantàstics, de faules d’animals amb ensenyaments morals, els de por, els que expliquen històries que han passat a un territori o de personatges que hi han viscut, com les rondalles, els que conten llegendes o mites.

Pel que fa a l’època, diferenciaria les llegendes i rondalles antigues dels contes escrits contemporanis.

Núria Martin

# data[].attributes.body
Quan era xicoteta, els comptes eran una molt bona opció per practicar la lectura i millorarla. Sempre he tingut moltes llibres, i tots els anys els comprava a la fira del llibre de la meua ciutat.

N'hi tingué de diferents tipus, algúns eren com els dibuixos de la tele, altres eren tradicionals i portaven moltes ensenyances importants.

Ha sigut molt important a la meua vida, encara hui continue a llegir aquest comptes, encara trove coses noves. Son una font de sabiesa.

Verónica Maciá Leal

# data[].attributes.body
El conte és una peça important en la vida de moltes persones, sobretot quan eres menut/a. En el meu cas, el conte no ha sigut molt important en la meva vida, ja que no he llegit molts de menut més enllà dels que m'obligaven a l'escola. De totes maneres, m'agradaria destacar les faules de "Pinotxo" i de "La llebre i la tortuga" que m'han ensenyat lliçons morals molt importants com no mentir i ser constant i humil. Pense que faules com eixes haurien de ser llegides per tots els xiquets/es per a aprendre aspectes molt importants de la vida que els ajuden a desenvolupar-se com a persona.

Respecte als tipus de conte, conec les faules (ensenyen lliçons morals) i les llegendes (històries que barregen la realitat i la fantasia). Els contes que conec solen ser sobre herois que salven al seu poble del mal i normalment corresponen a l'Edat Mitjana.

Yurian León Alegría