# data[].attributes.body
Haljala kihelkonnas asunud rüütlimõis, mida esimest korda mainiti aastal 1511. Tänapäeval seisab mõis tühjana. Eestikeelne nimi on tulnud aadliperekonna Hastferite nimest, kes olid mõisaomanikud(kuidas). Mõis tekkis Põlise küla kohale, mis oli kunagi tuntud nimega Katkantagus, mida esimest korda mainiti aastal 1241. Aastal 1687 eraldati Aaspere mõisast selle juurde kuulunud rannaküla Käsmu.

(kellele kuulus....)

Mõisale kuulub peahoone, kasvuhoone, sõiduhobuste tall, mõisa tall, mõisa ait, sepikoda, moonakatemaja, vankrikuur, tõllakuur ja mõisa park. Oli ka olemas valitseja ja tööliste maja, mis on nüüdseks ümber ehitatud.

1921-1977 tegeles mõisas Eesti Punase Risti lastekodu, hiljem sai lastekodust Eriinternaatkool. Nõukogude ajal hakati lapsi ka tagasi tooma Moskvast.

https://et.wikipedia.org/wiki/Aaspere_m%C3%B5is

https://www.mois.ee/viru/aaspere.shtml

https://www.facebook.com/groups/500720407581858/posts/1324823808504843/

https://eestilastekodud.wordpress.com/aaspere-lastekodu/

https://et.wikipedia.org/wiki/Moonakas

https://et.wikipedia.org/wiki/Moonakamaja

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Aaspere mõis ( saksa keeles Kattentack või Kattentaken) oli Virumaal Haljala kihelkonnas asunud rüütlimõis. Nüüdisajal jääb mõisasüda Lääne-Virumaale Haljala valda Aaspere külla.

Aaspere mõisa on kirjalikes allikates esmamainitud 1511. aastal. Mõis tekkis põlise küla kohale, mida nimega Katkantagus on mainitud juba 1241. aastal.

Mõisa eestikeelne nimi on tulnud mõisaomanike Hastferite nimest. See suguvõsa pärineb Vestfaalist ja selle nimi viitab kohale Haversvörde, kus vörde tähendab koolet.

Mõisaomanikud

1511. aastast kuulus mõis Hans Hastferile, kes sai selle Diedrich Treidenilt. Aastatel 1625- 1641 kuulus mõis Berend Hastferi lesele Dorothea Asserienile ja alates 1649. aastast nende pojale Johann Hastferile (suri 1674. aastal), alates 1675. aastast viimase pojale Adam Bernhard Hastferile (suri 1676. aastal), seejärel tema vennale, maanõunik Wilhelm Heinrich Hastferile.

Mõisa tuuleveski

Mõisa pärushärra Wilhelm Heinrich Hastfer pantis 1686. aastal Aaspere mõisa üheksaks aastaks Herman Cahlile ja pärast lepingu lõppemist 1695. aastal pikendas ta seda Tallinna kaupmehe Elias Meyeriga, kes oli Herman Cahli pärija. 1700. aastal pantis ta mõisa Tallinna bürgermeistrile Thomas von zur Mühlenile. 1687. aastal eraldati Aaspere mõisast selle juurde kuulunud rannaküla Käsmu. Omanikuks sai Liivimaa maamarssal Georg Conrad von Ungern-Sternberg, kes pantis selle meeskohtunikule Fabian von Öhrtenile. 1729. aastal müüs Wilhelm Heinrich von Hastfer Aaspere pärusmõisa Arend Dietrich von der Pahlenile.

1740. aastal pantis Kihlevere mõisnik Hans von Rosen, poole Käsmu rannas asunud ja Kihlevere mõisale kuulunud, maanõunik von Roseni poolt ooberst Hastferile päruseks müüdud ja seniajani Hulja mõisal kasutuses olnud Käsmu rannakülast hinnaga 1000 rubla, parun Arend Dietrich von der Pahlenile 30 aastaks.

1760. aastal müüs Arend Dietrich von der Pahleni (suri 1753) lesk ja pärija Magdalena Elisabeth von der Pahlen (sündinud Derfelden) Aaspere mõisa ja terve Käsmu rannaküla oma poja Gustav Friedrich von der Pahleni nõusolekul Eestimaa maanõunik Georg Johann von Stackelbergile (1697-1766) hinnaga 30 000 rubla.

Georg (Jürgen) Johann von Stackelbergi surma järel oli mõisaomanik tema poeg Berend Gustav von Stackelberg (1727-1793). 1785. aastal müüs Berend Georg von Stackelberg mõisa koos Käsmu rannakülaga riiginõunik Georg Friedrich von Veldtenile, hinnaks 60 000 rubla.

Georg Friedrich von Veldteni omanduses oli mõis 1798. aastani, mil ta pantis selle 80 aastaks Liivimaa rüütelkonna maanõunik Friedrich Adolph von Dellingshausenile (1769−1839), 1807. aastal pandilepingu muudeti ostulepinguks ja Dellingshausenite järglaste kätte jäi mõis riigistamiseni 1919. aastal. Friedrich Adolph von Dellingshausen laiendas oma valdusi Mõisnike Krediitkassa krediitidega ja omandas kokku 14 mõisat.

1840. aastal päris Liivimaa maanõunik vabahärra Friedrich Adolph von Dellingshauseni ja tema abikaasa Karoline Elisabeth von Dellingshauseni (sünd Krusenstiern) surma järel Aaspere mõisa nende poeg vabahärra kindralleitnant Johann Eduard von Dellingshausen (1795-1845), kellele kinnistati peale Aaspere ka Loobu, Sauste, Hõbeda, Hulja, Undla, Essu, Räsna ja Vatku mõis koos Käsmu ja Liiguste külaga.

Aaspere mõisa tõllakuur

1856. aastal päris Johann Eduard von Dellingshauseni surma järel tema poeg Preobraženski kaardiväepolgu kaardiväe lipnik Nikolai von Dellingshausen(1827-1896) Aaspere mõisa, Käsmu ja Liiguste küla, Sauste mõisa koos Sibi külaga [küsitav ], Läsna ja Loobu mõisa, Hõbeda koos Viitna ja Vatkuga ning majad Tallinnas. Sõjaväeteenistuse lõpetanud Nikolai von Dellingshausen õppis Tartu ülikoolis loodusteadust ja täiendas end Saksamaal ning 1854. aastast tegutses mõisa valitsemise ja majandamisega. 1856 Eestimaa talurahvaseaduse ja 1866. aasta Liivimaa talurahvaseaduste vastuvõtmise järel toetas N. von Dellingshausen, koos Eestimaa rüütelkonna peameeste (1857-1862) krahv Alexander von Keyserlingi (1862-1868) ja Alexander von der Pahleniga talude päriseksostuga mitteaadlikest maavaldajate Eestimaa rüütelkonna Eestimaa Maapäeva liikmeteks lubamist, kuid ettepanek ei saanud teiste aadlike heakskiitu.

1895. aastal kinkis parun Nikolai von Dellingshausen Aaspere ja Sauste mõisa ning mõisamaatüki Kavastu-Kermo Haljala kihelkonnas oma pojale Eduard von Dellingshausenile, kes oli ka Eestimaa rüütelkonna viimane peamees ja viimane Aaspere mõisnik.

1911. aastal oli mõisas käibel oma raha, millega maksti palka mõisateenijatele ning mis kehtisid kõrtsis ja poes.

Mõisale kuulus 1914. aastal 2582,7 hektarit mõisamaad, 53 lahutatud üksust 1859,4 hektariga, 2 kõrvalmõisat, 3 küla ja üks villa.

Aaspere mõisale kuulusid Kärmu, Aru, Tõikvere ja Holsta mõis (Annenhof) ning Käsmu mõis ( suvemõis).

1919. aastal mõis riigistati. 1920. aastatel rajati mõisa aladele Aaspere asundus ja 1921. aastal Eesti Punase Risti Aaspere lastekodu mille juhataja oli Marta Bollmann. Mõisakompleksis tegutses aastatel 1921-1977 Aaspere Lastekodu, mis siis kolis Rakverre. 1970. aastate algul ehitati peahoone paremale tiivale kolmekorruseline Aaspere koolimaja. Kool suleti 2007. aastal.

Enne 2000. aastat oli mõisa omanikuks Rahvusvaheline Punane Rist. 2000. aastal ostis peahoone koos 39 hektari maaga Vello Sillam 100 000 krooni eest. Sillam alustas koos teiste lastekodus olnutega peahoone ümberehitamist hotelliks, ent kohalik muinsuskaitse peatas ehitamise vajalike projektide puudumise tõttu. Sillam vaidlustas edutult muinsuskaitse otsuse kohtus. 2003. aasta lõpus müüs Sillam mõisa 3,1 miljoni krooni eest ära.

Mõisakompleks

Mõisa varaklassitsistlik kahekorruseline Aaspere mõisa peahoone valmis 1770.- 1780. aastatel. Dellingshausenid lisasid ampiirstiilis portikuse ja eenduvad tiivad, mis mõlemas otsas pikendasid maja. Hoonet kaunistab fassaadi keskosas paiknev suursugune kuue dooria sambaga portaal. Portaalil on suur astmikviil, väiksemad astmikviilud kroonivad külg risaliite. Tagafassaadi keskosa kaunistab nelja dooria sambaga kolmnurkviiluga portikus. Aaspere mõisa valitsejamaja varemed on kultuurimälestisena arvele võetud.

1966. aastal mõisa peahoone põles, kuid taastati.

Peahoones on Eestis ainulaadne hiina stiilis tuba (1893. aastal valminud).

Peahoones on korraldatud kunstinäitusi ning teisi kultuuriüritusi.

Mõisasüdamikku viib Tallinna-Narva maanteelt 1,7 km lehiseallee.

Kõrvalhooned

Mõisa kasvuhoone

Peahoovi ümbritsevad Aaspere mõisa ait, Aaspere mõisa sõiduhobuste tall, Aaspere mõisa tall, Aaspere mõisa tõllakuur, Aaspere mõisa vankrikuur, Aaspere mõisa sepikoda, valitsejamaja ja tööliste maja, kuid neid on ehitatud ümber. Mõisakompleksi kuulusid ka Aaspere mõisa moonakatemajad.

Pikemalt artiklis Aaspere mõisa park

Pargi suurus on 24,1 ha. Pargis asub Aaspere mõisa pargi rotundi vundament. Aaspere mõisa pargirotundi vundament, Aaspere mõisa pargi piirdemüürid ja Aaspere mõisa Dellingshausenite mälestussammas on kultuurimälestisena arvele võetud.

Aaspere raha

Dellinghauseni eesmärk oli 1911. aastal loodud Aaspere rahaga kohalik tarvitajate ühisus välja tõrjuda. Raha kujutas endast papitükke, kuhu oli mõisast tempel peale löödud ja nendega ei saanud ühisuse poodides maksta, küll aga mõisaomanikule sümpaatsetes kõrtsis ja kaupluses. Aaspere raha kõrvaldati käibelt siis, kui selgus, et üks karjapoiss on seda edukalt võltsima hakanud.

Välislingid

# data[].attributes.attachment_link.description
Aaspere mõis ( saksa keeles Kattentack või Kattentaken) oli Virumaal Haljala kihelkonnas asunud rüütlimõis. Nüüdisajal jääb mõisasüda Lääne-Virumaale Haljala valda Aaspere külla. Aaspere mõisa on kirjalikes allikates esmamainitud 1511. aastal. Mõis tekkis põlise küla kohale, mida nimega Katkantagus on mainitud juba 1241. aastal. Mõisa eestikeelne nimi on tulnud mõisaomanike Hastferite nimest.

# data[].attributes.location_name
Udriku järved, Kõrveküla, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Udriku järved, Kõrveküla, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Udriku järved, Kõrveküla, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Udriku järved on looduslikult väärtuslikud veekogud, mis asuvad Lääne-Virumaal, Kadrina vallas, Udriku soos. Tegemist on düstroofsete järvedega, mis tähendab, et nende vesi on tumedavärviline, toitainetevaene ja sageli happeline. Need kuuluvad Ohepalu looduskaitseala koosseisu. Suurim neist on Udriku Suurjärv. Selle keskmine sügavus on 3 meetrit. Udriku Väikejärv, selle põhjas leidub turbamuda. Lisaks looduslikele järvedele asub piirkonnas ka Udriku paisjärv. Pisjärves asub ka kolm väikest saart.

https://www.kalapeedia.ee/udriku-jarved-udrikjarved-vohnja-jarved.html

# data[].attributes.body
Mädapea tammiku maastikukaitseala asub Lääne-Virumaal, Rakvere vallas, ning on rajatud eeskätt vanade, majesteetlike tammede kaitseks. Algselt 1958. aastal looduskaitse alla võetud ala sai maastikukaitseala staatuse 2007. aastal. Ala keskmes asub Mädapea tammik, kus kasvavad üle 250 aasta vanused puud – mõned neist ulatuvad isegi 350 aasta vanuseni ja nende tüve ümbermõõt on üle nelja meetri. Mädapea tammik kuulub Euroopa Natura 2000 loodusalade võrgustikku, mis rõhutab selle ala tähtsust kogu Euroopas.

https://keskkonnaamet.ee/uudised/madapea-tammiku-maastikukaitsealal-kaitstakse-elurikkust-inimese-ja-loomade-abiga

# data[].attributes.body
Ohepalu looduskaitseala asub Lääne-Viru ja Harju maakonna piiril ning on üks Eesti looduslikult mitmekesisemaid piirkondi. Kaitseala hõlmab metsa- ja sooökosüsteeme, sealhulgas Ohepalu ja Tuksmani sood ning Udriku raba. Siin asub Tapa–Pikassaare oos, mida rahvasuus kutsutakse Rutka mägedeks – need jääajajärgsed moodustised tõusevad kuni 109,5 meetri kõrgusele merepinnast. Ohepalu on oluline pesitsusala ja rändeteede peatuspunkt, pakkudes väärtuslikku elupaika ka suurulukitele. Kaitseala loodi 1973. aastal ning see katab üle 5900 hektari.

https://infoleht.keskkonnainfo.ee/artikkel/-1960069883

# data[].attributes.body
Neeruti järved on järvestik Lääne-Virumaal Kadrina vallas. Need järved on Eesjärv, Tagajärv, Orajärv ja Sinijärv. Järved asuvad Neeruti mägede vahel ja on Neeruti maastikualadel. Nendest kõige sügavam on Tagajärv, mille suurim sügavus on 8,9m. Kõige suurema pindalaga on samuti Tagajärv, mille pindala on 3,2ha. Järved on osa Pandivere kõrgustikust. Need on väidetavalt tekkinud 10 000 aastat tagasi jääaja lõppedes. Loodusmälestised on seotud ka Eesti rahvuseepose "Kalevipoeg" tegelaste ja sündmustega. Näiteks räägitakse, et järved on tekkinud Kalevipoja hobuse neerudest, ning järve põhjas peituvat suurt kirstu varandusega.

Neeruti maastikukaitseala eesmärk on kaitsta Pandivere kõrgustiku põhjaosa pinnavorme, sealhulgas Neeruti mägesid, järvi, metsakooslusi ja soid.

Allikad:

https://et.wikipedia.org/wiki/Neeruti_järved

https://puhkaeestis.ee/et/neeruti-maastikukaitseala-matkarada

# data[].attributes.location_name
Linda-Neitsi kivi, Kadrina, Lääne-Viru County

# data[].attributes.headline
Linda-Neitsi kivi, Kadrina, Lääne-Viru County

# data[].attributes.subject
Linda-Neitsi kivi, Kadrina, Lääne-Viru County

# data[].attributes.body
Linda-Neitsi kivi ehk Lodikivi on looduskaitsealune rabakivist hiidrahn. Selle ümbermõõt on 25,6m, pikkus 9,3m, laius 7,3m ja kõrgus 6,5m. Rahn võeti 1938.a üksikobjektina looduskaitse alla. Kivi kuju meenutab mäkke ronivat hiidkilpkonna.Vanasti oli Lindakivi ümbrus populaarne kohtumispaik, seal peeti ka pidusid ja pildistati. Rahvajutu järgi on olnud rahn varem suurem ja selle alla olevat maetud kulda. Seetõttu olevat kunagi kohalikud inimesed kaevanud kivi külje alla õõnsuse ja teinud seni tuld, kuni rahnu ots lõhkenud ja purunenud. Pärast seda olevat rahn hakanud vajuma sügavamale maasse. Kivi on seotud muistendiga.

Allikad:

https://et.wikipedia.org/wiki/Linda-Neitsi_kivi

https://eelis.ee/default.aspx?state=4;68547593;est;eelisand;;&comp=objresult=yrg&obj_id=1670859163

# data[].attributes.location_name
Kadrina avalik külasaun + saunamuuseum: avatud pühapäeval N kl 14, M kl 18.30, Sauna, Kadrina, Lääne-Viru County

# data[].attributes.headline
Kadrina avalik külasaun ja  saunamuuseum

# data[].attributes.subject
Kadrina avalik külasaun ja  saunamuuseum

# data[].attributes.body
Kadrina saun on vanim järjepidevalt tegutsev saun Eestis. Sauna-aastal 2023 kuulutati Kadrina koos külasaunaga Eesti esimeseks saunapealinnaks, kohaks, mida peab iga saunasõber nägema ja kogema. Avalik saun on kirglik külaelu keskus. Kadrina saunamuuseum on ainus saunamuuseum Eestis, mis avati 1957. aastal ja on siiani aktiivselt tegutsev. Saunamuuseumis on mitmeid huvitavaid eksponaate, sealhulgas üle 400 seebisildi kollektsioon. Need seebisildid pakuvad külastajatele nostalgiarikkaid mälestusi ja annavad sooja ülevaate seebitootmise ajaloost Eestis. Saunamuuseumis on võimalik tutvuda saunade ajalooga, erinevate saunakultuuride ja -traditsioonidega. Seal on käinud mitmed Eesti riigitegelased, kultuuri- ja sporditegelased, samuti külalised Tallinnast ja Helsingist. Saun on olnud kohtumispaigaks ka Eesti peaministritele ja teistele kõrgetele külalistele .

Allikad: https://maaleht.delfi.ee/artikkel/83575041/nostalgialaks-sajandivahetuse-seebisiltide-kollektsioon-jagab-vahuseid-malestusi

https://visitlahemaa.com/avasta/spaad-ja-saunad/

https://www.laanevirumaauudised.ee/uudised/2022/08/19/kadrina-saun-paneb-peo-pusti

https://puhkaeestis.ee/et/saunapealinna-kadrina-kulasaun-ja-saunamuuseum

# data[].attributes.location_name
Võidu pst, Tapa, 45109 Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Raja esimene 1,5 km pikkune lõik on soine. Peale Valgejõe ületamist tuleb Rutka mäed, kus on hea tee. See osa rajast asub Ohepalu looduskaitsealal. Rutkaste soo, mille järgi rada nime saanud on, on koduks mitmetele kaitsealustele liikidele, näiteks sookurele ja kanakullile.Rada läbib liivakivipaljandeid, mis paljastavad sadu miljoneid aastaid vanu geoloogilisi kihte

https://puhkaeestis.ee/et/rutkaste-matkarada

# data[].attributes.attachment_link.description
Nautige kaunist loodust, korjake marju ja seeni. Rajal saate liikuda rattaga, suuskadega või jalgsi. Kui olete jõudnud Ohepalusse, siis võite sealt edasi

# data[].attributes.body
Soo pindala on 781 ha ja turbakihi paksus on 6,5 m. Asutatud 1978 ja Savalduma soo ürglooduse objekt ning ka looduskaitse all. 1992. aastal liideti temaga Aniste ja Einjärve karstiala.

https://et.wikipedia.org/wiki/Savalduma_soo

http://entsyklopeedia.ee/artikkel/savalduma_karstikaitseala

# data[].attributes.attachment_link.description
Savalduma soo on soo Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. Soo pindala on 781 ha[1].

# data[].attributes.body
Küla nimi on ainulaadne ja äratab huvi selle täpne päritolu pole teada, kuid rahvajuttude järgi võib see viidata paigale, kus kunagi kogunesid naised rituaalideks või koosolekuteks. Rahvapärimuse järgi oli varem kaks küla, orus Järvajõe ja kõrgemal Neste küla. Järvajõe elanikud käinud teisel pool Neste küla põldu harimas ning hakanud kutsuma seda Neste väljaks. See nimi muudetud hiljem arusaadavamaks Naisteväljaks. Rahvasuus kutsuti küla ka Neitsiväljaks või Neitsinurmeks. Teise jutu järgi saanud küla mehed ühes kauges sõjas kõik surma, naised aga hakanud põldu harima. Teadaolevalt esimest korda nimetati seda küla Naistevälja külaks 24. augustil 1379. Alles 2017. aastast on Naistevälja küla Tapa valla all. üks esimesi kõrgema haridusega naisi külas oli Vanakubja talu peretütar Linda Helene Tirt, kes õppis ka Rakvere Tütarlastegümnaasiumis.

https://et.wikipedia.org/wiki/Naistevälja

# data[].attributes.body
Villemihansu hiiekivi on rändrahn, mis asub keset suurt põldu. Kivi mõõtmed on: pikkus on 8,5 m, laius 5,6 m, kõrgus 3,2 m, ümbermõõt 21,8 m. Pärimustest on teada, et see kivi oli vanasti karjakoplis, kus vanarahvas käis hiiepidu pidamas. Kivi ümber oli olnud lepik ning varem olla kivi „..ennem inimesest madalam kui kõrgem“. (Mari-Ann Remmel 2003) Teise pärimuse järgi olla „..Oja külas hiie kivi, kelle kõrgel turjal vanal aal hiiedele ohverdati ja vanad hallidpead püüavad teda veel nüidgi austada“ (J. Freimann 1891).

https://et.wikipedia.org/wiki/Villemihansu_hiiekivi

https://www.hiis.ee/kuva/kuvavoistlus/2015/villemihansu-hiiekivi-2160

# data[].attributes.body
Porkuni järv asub Pandivere kõrgustikul. Järvel on 4 osa, milleks on Suurjärv, Aiajärv, Iiri järv ja Alumine järv. Järvel on ujuvad saared. Allikatest toituv Porkuni järv on Valgejõe alguseks, allikad asuvad järve lõunaosas. Valgejõgi suubub Loksa linnas Soome lahte, tema pikkus on 85 km. Järv on kuulus, sest selle veetase muutub pidevalt. Karstilõhede tõttu on järv mõnel aastal kuivaks jäänud, paljastades järvepõhja ja hävinud kalastiku. Vahel jääb järv loodulikelt põhjustel veest tühjaks viimati juhtus see 2015. aastal. mõned ujuvad shared on muudetud poolsaarteks.

https://et.wikipedia.org/wiki/Porkuni_järv

https://puhkaeestis.ee/et/porkuni-jarve-ujumiskohad

http://entsyklopeedia.ee/artikkel/porkuni_järv

https://www.kuulutaja.ee/porkuni-jarv-on-taas-veest-tuhi/

# data[].attributes.body
Lehtse mõisast teated pärinevad 15. sajandist, kui Liivimaa ordumeister Johann von Mengede läänistas mõisa Hans von Lechtesele, tema nimest tuli mõisale ka nimi. Aastate jooksul kuulus mõis mitmetele aadliperekondadele, sealhulgas von Bremenitele, von Derfeldenitele, von Rosenitele ja alates 1783. aastast von Hoyningen-Huenedele. 1780. aastal hakkas mõisas tööle Klaasimanufaktuur. Seal valmistati erienvaid klaaspurke ja klaaspudeleid ning parimatel aastatel ulatus toodang üle 46 000 eseme. Kaup saadeti Tallinna, Narva ja Rakvere. 19. sajandi lõpus ehitati hoone põhjalikult ümber uusgooti stiilis.

https://et.wikipedia.org/wiki/Lehtse_mõis

# data[].attributes.body
Jäneda mõis on esmamainitud 1510. aastal. Aastate jooksul on see kuulunud mitmetele aadliperekondadele nagu näiteks von Taubedele ja von Benckendorffidele. Enamik kõrvalhooneid on rajatud just 19.sajandil ja need on maakivist, silmapaistva ja esindusliku välimusega. Viimane suur ehitis valmis 1915. aastal: lossilik peahoone, mis asendas umbes kümme aastat varem tules hävinud historitsistlikku puithoonet. Mõisaga on seotud ka ajalooline tegelane Maria Zakrevskaja Benckendorff, kelle elu põimus Venemaa poliitika ja kultuuri suurkujude, näiteks Maksim Gorki ja Herbert Wellsiga.

https://www.mois.ee/jarva/janeda.shtml

https://puhkaeestis.ee/et/janeda-mois

# data[].attributes.location_name
Tõusu tänav 1, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Rakveres on levinud jutt, et Pika ja Palvemaja tänava nurgal asuvat maja külastab iga jaanuarikuu kodukäija, kes tegevat säärast müra nagu lõhutaks puid. See müra algavat kella kaheteistkümne paiku ja kestvat veerand tundi. Isegi praegu käivat veel kodukäija kolistamas ja kollitamas.

# data[].attributes.location_name
Vallimäe tee 5, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Tarvamunade lakkumine ehk miks Virumaal sündivus aasta-aastalt suureneb...

# data[].attributes.subject
Tarvamunade lakkumine ehk miks Virumaal sündivus aasta-aastalt suureneb...

# data[].attributes.body
Laulatuseelsel tüdrukutepeol oli grupp tüdrukuid läinud jalutama. Nad olid jõudnud Vallimäele, Tarva kuju juurde. Sõbrannadel oli olnud kaasas salhvrätikud ja purk moosi. Nad puhastasid tarva munad salhvrätikuga puhtaks ja määrisid seejärel moosi peale. Kohe abiellumas naine tiriti üles ja kästi tarva munad puhtaks lakkuda. Alguses punnis ta vastu, aga mõeldes abielu õnnest ja tervetest lastest, limpsis ta puhtaks.

Rahvasuu pajatab, et naised, kes käivad südaööl Rakvere Vallimäel Tarva mune lakkumas, soosib õnn nii abielus kui ka lastesaamisel.

# data[].attributes.location_name
Tammiku tn 6b, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Rakvere tammikus avati mälestusrist ja nimetahvlid 31. mail 1997.

Kalmistule on maetud ligi 1000 (või kuni 1500) Teises maailmasõjas hukkunud sõdurit.

# data[].attributes.location_name
Pikk tänav 15, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Pikk tänav 15 asub Rakvere kaupmehe Julius Johansoni 1908. aastal ehitatud kivist nurgamaja. Maja esimesel korrusel olid poed, teisel korrusel tegutsesid 20. sajandi alguses ja ka veel 1917–1919 Hanseni võõrastemaja ja restoran. 1919. aastal kolis maja teisele korrusele Viru maakonnavalitsus, mis tegutses seal aastatel 1919–1927 kuni oma maja valmimiseni. Aastatel 1933–1934 kuulus suur osa majast Kaitseliiidu Viru maleva staabile. 1991. aastast on see taas Kaitseliidu Viru maleva hoone, esimese korruse ruume üürivad Virumaa Näitused.

# data[].attributes.body
Tammiku on paik, kus loodus ja inimkäed on saanud omavahel harmooniliselt kokku. Isegi kui külas elab vaid mõnisada inimest, on siin tunda kogukonna tugevust ja ühtekuuluvust. Küla elu on rahulik ja mõnus, pakub just seda hingetõmbeaega, mida paljud suurlinnaelanikud igatsevad.

Siin ei tunneks sa end kunagi üksikuna – naabrid on tuttavad ja uksele koputatakse alati naeratusega. Tammiku on koht, kus iga päev on uued võimalused ja kus iga detail räägib kodu sooja lugusid.

Kui oled loodus- ja ajaloohuviline, siis Tammiku ümbrus pakub ka palju avastamist. Loodus on justkui raamat, kus iga metsapuru, iga okas räägib oma loo. Ehkki Tammiku on vaikne, on siin palju ajalugu, mis on väärt avastamist ja kajastamist. Tammiku Hooldekodu pakub rahu ja hoolt, kus iga inimene saab end tunda pereliikmena.

Väike-Maarja Tammiku küla on just see koht, kus aeg tundub veidi aeglasemalt kulgevat, kus saab elada rahu ja tasakaalu rütmis. Igal sammul siin on tunda, et elatakse oma elu täies mõõdus. Ja kui sul on kunagi soovi tulla ja uudistada, siis Tammiku uksed on alati avatud – see on tõeline kodu, täis südamesoojust!

https://et.wikipedia.org/wiki/Tammiku_(Väike-Maarja)

# data[].attributes.body
Ebavere loodus-matkarada on 5 km pikkune rada Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas, pakkudes külastajatele võimalust nautida kaunist loodust ja tutvuda kohaliku kultuuripärandiga. Matkarada algab Ebavere Tervisespordikeskuse juurest, kus on olemas parkimisvõimalused ning rajale suunduvad selged tähistused. Matka jooksul saab nautida mitmekesist maastikku, kus asub Ebavere mägi, mille kõrgus on 146 meetrit üle merepinna. Mäe tippu on rajatud vaateplatvorm, kust avanevad kaunid vaated ümbritsevale maastikule. Lisaks on rajal mitmeid informatiivseid silte, mis tutvustavad piirkonna loodust ja ajalugu. Ebavere maastikukaitseala asub samas piirkonnas ning selle pindala on 40 hektarit. Alale rajati looduskaitseala juba 1959. aastal Ebavere mäe ja ümbritseva ala kaitseks ning 2016. aastal muudeti see maastikukaitsealaks.

https://navicup.com/object/laane-viru-spordi-ja-matka-kaart/ebavere-loodus-matkarada-143961/ee

https://et.wikipedia.org/wiki/Ebavere_mägi

# data[].attributes.body
​Varangu looduskaitseala asub Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas, hõlmates ligikaudu 105 hektarit. Kaitseala loodi 1993. aastal eesmärgiga kaitsta piirkonna haruldasi taimeliike ja mitmekesiseid elupaiku. ​

Kaitseala maastik on mitmekesine, koosnedes peamiselt metsadest, kus leidub rabastuvaid, palu-, laane-, sooviku-, siirde- ja madalsoo kasvukohatüüpe. Puistutes domineerivad mänd ja kuusk, kuid esineb ka kaasikuid ning metsastunud noorendikke. Läbi kaitseala lääneosa voolab Preedi jõe ülemjooks, mille äärsed lamminiidud on osaliselt võsastunud. Lisaks asub kaitseala loodeosas vähemalt kuus allikat, mis rikastavad piirkonna veerežiimi ja elustikku. Varangu looduskaitseala on oluline haruldaste ja kaitsealuste taimeliikide, nagu lõhnav käoraamat, väike käopõll, soovalk, kärbesõis ja soojumikas, kasvukoht. Kaitseala kuulub ka Natura 2000 võrgustikku, rõhutades selle tähtsust Euroopa looduskaitses.

https://et.wikipedia.org/wiki/Varangu_looduskaitseala

# data[].attributes.body
Seljajärv on kaunis järv Lääne-Viru maakonnas, Pandivere kõrgustiku kagupiiril, Koluvere külas. Järv asub umbes 0,5 km kaugusel Piibe maanteest Vägeva lähedal. Järve pindala on ligikaudu 2,3 hektarit ning sügavus kuni 2 meetrit. ​

Kalastus: Järves elavad mitmed kalaliigid, sealhulgas haug, ahven ja särg. Aastani 2009 elas järves ka jõevähk, kuid vähikatk vähendas nende populatsiooni. ​

Puhkus ja vaba aeg: Seljajärv on populaarne ujumiskoht ning seda ümbritsev loodus pakub võimalusi lõõgastumiseks ja vaba aja veetmiseks. Ala kuulub Riigimetsa Majandamise Keskusele, tagades järve ja selle ümbruse hoolduse ning säilitamise.​

Ligipääs: Järvele pääseb mugavalt Piibe maanteelt, järgides suunaviitasid Koluvere külla. Piirkond on hästi ligipääsetav ning sobib ideaalselt nii kohalikele kui ka külastajatele, kes soovivad nautida Eesti kaunist loodust ja veekogusid.​

https://et.wikipedia.org/wiki/Seljajärv

# data[].attributes.location_name
Simuna mnt 11, Väike-Maarja, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Väike-Maarja turul on oma võlu – siin kohtuvad inimesed, jutud ja ehtne kodumaine kraam. Turg pole lihtsalt koht, kus piima ja porgandit saab, vaid koht, kus naeratatakse, küsitakse "Kuidas sul läheb?" ja antakse leivapätsile kaasa veel soov head isu.

Turu südameks on Väike-Maarja taluturg, mis tegutseb bussijaama ruumides. Siin müüvad oma kraami kohalikud väiketootjad – leib, mis on ahjusoojana otse vanatädi retsepti järgi tehtud, kapsas, mis kääritatud nagu vanasti, ja moos, mis maitseb nagu lapsepõlv vanaema juures.

Toit tuleb enamjaolt siitsamast – kuni 20 kilomeetri raadiusest – ja seda on tunda ka maitses. Tõeliselt aus ja ehe kraam.

Taluturg on avatud:

Neljapäeviti kell 17.00–19.00

Reedeti ja laupäeviti kell 9.00–13.00

Lisaks toimub aastas mitu suuremat laata – sügiseti, jõulude eel, suvel. Siis on Väike-Maarja täis suminat ja sära, kohal on käsitöömeistrid, koolilapsed müüvad ise küpsetatud kooke ja kõik justkui natuke rõõmsamad kui muidu.

# data[].attributes.location_name
Lõuna tn 10, Väike-Maarja, 46202 Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Väike-Maarja raamatukogu lugu ulatub 20. sajandi algusse, mil kohalike hariduse ja kultuurielu edendamine sai järjest olulisemaks. Esialgu tegutses raamatukogu tagasihoidlikes tingimustes, jagades raamatuid väikestes ruumides ja kogukonna toel. Aastakümnete jooksul on raamatukogu kasvanud ning arenenud kaasaegseks teadmiste keskuseks, pakkudes lisaks raamatutele ka mitmekülgseid teenuseid, näitusi, kirjandusõhtuid ja töötubasid igas vanuses lugejatele.

Tänane raamatukogu asub ajaloolises hoones, mille seinad on näinud nii vaikseid lugemistunde kui ka elavaid arutelusid. Kohalikud legendid räägivad, et keldrikorrusel olevat kunagi peetud salakoosolekuid ja võib-olla on seintesse talletunud rohkem lugusid, kui raamatukogus riiulitel kokku.

Raamatukogu aarete hulka kuuluvad vanad haruldased väljaanded, mille servad on kulunud läbi põlvest põlve loetud lehekülgedest, ning suur valik eesti autorite loomingut, mis kõneleb meie rahva lugu.

Väike-Maarja raamatukogu pole pelgalt raamatute kodu, vaid ka kogukonna süda. Siin hoitakse elus lugemishuvi, toetatakse õppimist ja innustatakse looma. Raamatukogu missioon on olla avatud, sõbralik ja inspireeriv paik kõigile, kes hindavad vaimutoitu ja jagatud teadmisi.

# data[].attributes.location_name
JW77+9W Käsmu, Lääne-Viru maakond, Eesti

# data[].attributes.body
Legendi järgi kord suure tormiga pääses Rootsi kuningas laevaga merehukkust ja sattus Eru lahest maale. Pääsemise rõõm oli suur, kuningas võttis kivi, kraapis sellele oma nime ja asetas selle Käsmu poolsaare tippu Palganeemele. Ise öelnud, et igaüks, kes paneb siis oma nimega kivi, leiab elu õnne. Kõik kuninga saatjad asetasid samuti kuninga kivi juurde oma kivid.

Kui Käsmu meremees tuli kaugelt mereretkelt õnnelikult tagasi, asetas ta oma kivi Palganeeme õnnekivikuhilasse. Nõukogude piirivalve sulges pääsu Palganeemele ja hävitas kivikuhila.

1974. aasta paiku rajati Käsmu küla piirile Vana Jüri hiidrahnu lähedale vanade meremeeste poolt uus õnnekivikuhil, mille tähistus on tänaseks üleüldne küla piir ja sellest on saanud kui Eesti õnne sümbol.

https://www.monument.ee/haljala-vald/kasmu-onnekangur

# data[].attributes.body
Kunagi oli selle koha nimi Tõrvestevere. Kadrina kohanimi on tuletatud Kadrina püha Katariinale pühitsetud kiriku ja koguduse nimest. Tegu on III sajandil tegutsenud Aleksandria Katariinaga.

"Legend räägib temast kui Kristuse taevasest abikaasast, kes hakkas meeldima pagankeiser Maximinusele. Viimane kiusas taga kristlasi, kuid lootis Katariinat veenda kristlusest loobuma. See ei õnnestunud, raevunud keiser käskis naise nelja ogalise ratta vahele siduda ja lõhki tõmmata. Kui karistust hakati täide viima, ilmus taevast tuli, mis põletas rattad. Siis löödi Katariinal pea maha. Ratas, mõnikord ka katkine ratas, on Katariina atribuut. See esineb ka Kadrina valla vapil."

https://www.kadrina.ee/ajalugu

# data[].attributes.attachment_link.description
Kunagi oli siinse paiga nimi Tõrvestevere (Tristfer saksa keeles). Taani Hindamisraamatu järgi - parochia Toruestaeuaerae (Tõrvestevere kihelkond). Kadrina kohanimi on tuletatud Kadrina püha Katariinale pühitsetud kiriku ja koguduse nimest. Tegu on III sajandil tegutsenud Aleksandria Katariinaga.

# data[].attributes.body
Legendi järgi olevat kõigevägevam kuradiga kohtama läinud nunnad kivideks muutnud. Rahvapärimuste järgi võib tegemist olla kivistunud kuraditega, kes nunnakloostris nunnasid piilumas käisid. Kolmas lugu pajatab jällegi sellest, kuidas taevaisa nunnad pattude eest kivideks muutis. https://puhkaeestis.ee/et/palmse-kloostrikivid

# data[].attributes.body
Sõber Asael Truupõld meenutab: „Voldemar Rakles sai alghariduse Rakvere Eesti Hariduse Seltsi Koolis 1915. aastal, jätkas õpinguid Tallinnas Riigi Kunstitööstuskoolis, mille lõpetas 1919. aastal, ja töötas kunstiõpetajana mitmes Tallinna koolis. Voldemar Raklese hilisema elukäigu määras liitumine usuliste kogudustega. Pikemat aega oli ta kristliku ajakirja Noorte Elu peatoimetaja. 1928. aastast hakkas ta Evangeeliumi Kristlaste Vabakoguduse vaimulikuks kutsetöötajaks. Nii rändas ta aastaid Eestimaal ringi, peamiselt jalgrattaga. 1950ndail oli ta Avispea kirikus pastoriks, kuid oli sunnitud oma töö katkestama.

Edasises elus oli Voldemar Rakles pangaametnik, Simuna veskimeister, raamatupidaja, elektrik, tsiviilkaitse lektor. 1961. aastal läks ta Triigi sovhoosist pensionile. Voldemar Rakles oli mitmekülgsete huvialadega. Juba koolipoisina Rakveres katsetas ta puriennuki sõitu Vallimäelt ja tegeles fotoasjandusega. Tema põhiliseks uurimisalaks oli loodus. Korduvalt rändas ta Venemaal, hankides mineraale ja kivimeid. Oma elu viimastel aastatel alustas ta raamatu „Plibli loodus" kirjutamist, millest valmis kahjuks ainul selle esimene osa „Piibli astronoomia". Voldemari elutee katkes äkki hobuse lõhkumise tagajarjel. Voldemar oli üks neist meestest, kelle ettevõtmisel elustus pankroti äärel olev Avispea Elektriühistu ja piirkond sai elektri juba 1948. aastal. Inimeste mätestustes on Volli püsima jäänud targa mehena, kes oskas igal alal head nõu anda."

Allikas:

"Minu Avispea" - MTÜ Avispea

# data[].attributes.body
Inju külas, Tipneri talu põllul, asus kunagi umbes 20 cm pikkune ja 40 cm laiune kivi, millesse oli raiutud neljakandiline auk ning kivile rist. Kivi sees olnud vesi ja rist olnud alati punased. Legend räägib, et kaks pulmarongi kohtusid seal, millest ühe pruudi ja teise peigmehe tapmisest olevatki pärit vee punane värv. Hiljem viis peremees Tipner kivi Viru-Jaagupi kalmistule oma omaste hauale.

"Looduskaunis Lääne-Virumaa" Illar Mõttus

# data[].attributes.body
Viru-Jaagupi kalmistu on ajalooline ja tüüpiline kihelkonnakalmistu, kus asub mitmete tuntud kultuuritegelaste viimane puhkepaik ning Vabadussõja mälestussammas. Kalmistu on ümbritsetud maakivipiirdega ning sissepääsuks on Kristjan Raua kujundatud värav, mis valmis 1923. aastal. Kalmistu pindala on 6,6 hektarit. Seal asub mitmeid olulisi hauamonumente, sealhulgas maadeuurija Ferdinand von Wrangelli (1797–1870) haud. Kalmistul paikneb ka lihtne krohvitud viilkatusega kabel. Esimesed matmised toimusid 18. sajandil, säilinud matmisraamatud pärinevad aastast 1907.

https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=5800

# data[].attributes.body
Lavi ohvriallikas, tuntud ka kui langeallikad, asub Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas, Pandivere kõrgustiku idaosas, Põlula Kalakasvatuskeskusest lääne pool, maantee ääres. Allikas paikneb Männikvälja mõhnastiku servas, kust selle külgedel avanevad langeallikad. Allikate koguvooluhulk ulatub 108 kuni 441 liitrini sekundis. Nende vett kasutatakse Põlula Kalakasvatuskeskuses. Tegemist on muistse püha allikaga, mille läheduses asuvad ka kultusekivi ja ohvrimänd.

https://www.kalapeedia.ee/lavi-allikas.html

# data[].attributes.body
Tudu mõisa ja vana koolimaja vahel asus hiieks kutsutud metsasalk, kus vanasti ohverdati Ukule. Rahvasuu räägib, et seal elas haldjas, kes ilmutas end kord noore mehena, kord naisena. Kes juhtus tema jälgedesse astuma, jäi metsa ekslema kuni kesköise kukelauluni. Kui mõis uue omaniku sai ja mehed saadeti hiit maha raiuma, kostis metsast haldja nutuhääli. Ühel hommikul nähti haldjat metsast väljumas – uduloori kandes, käes kuldlusikas ja hõbevaagen – sammumas Tudu järve poole. Sellest ajast arvatakse, et haldjas elab nüüd järve ääres. Hiie asemele kasvas vosa, mida kutsutakse hiie kopliks, ja sealt kaob igal aastal üks inimene või loom.

Allikas: Lääne-Virumaa looduslikud paigad.

# data[].attributes.location_name
Jõe tn 21, Kunda, 44106 Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Lisan siia Oskar Öpiku loo.

Paul ja Oskar olid oma hommikusel kooliteel ning jõudsid esimese sillani. Viimast silda, aga ei olnud enam-jääminek oli kogu silla ära lõiganud. Isa näitas uut teed, lõpuks mindi vabriku elektrijaama puutrepist alla. Teise trepi kaudu mindi üles ja läbi müra ja tsemenditolmuga täidetud vabriku territooriumi jõuti Seversi kooli. Varsti ehitati uus sild, mis oli kettide peal rippuv ja seal peal joosti edasi-tagasi. Selle eest saidi ka noomitusi. Hobustel sõideti lihtsalt veest läbi. See lõbu ei kestnud kaua, sest varsti oli vastupidav sild valmis.

Uus sild oli väiksem. See oli jõe väike haru Kukerpalli mäe all. Seal kukkus 3-4 aastane Oskar vette ja jäigi vees lamama, sest arvas, et on nüüd uppunud. Oskari elupäästjaks oli Pauli sõber Johann Nõmman, kes Oskari veest välja tõmbas.

Kasutatud allikad:

''Teekond, mis algas Kundas''-Oskar Öpik (Oskar Mamers)

# data[].attributes.location_name
Porkuni mõis, Lossi tänav, Porkuni, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Kunagi elas Porkuni lossis rüütel, kellel oli kaunis õde, Porkuni lossipreili. Rüütel oli tihti kaugetel sõjakäikudel ja ei pannud tähele, et preilil on tekkinud suhe alamast soost noormehega. Kui rüütel sellest lõpuks teada sai, vihastas ta hirmsasti ja uputas õe jääauku. Porkuni jõe peal on hiljem nähtud virvatuld, mida rahvas on Porkuni preili hingeks pidanud, mis vägivaldse surma tõttu pole rahu leidnud.

Tegelikult uputas rüütel oma õe ära, kuid mitte Porkunisse vaid hoopis Võrtsjärve. Preili kavaler maksis pärast rüütlist vennale kätte. Legend pärineb aastast 1553. Legendist on kirjutanud Kreutzwald, Ellen Niit ja Marie Under.

Andres Pulver, Virumaa teataja, 30. juuli 1999

# data[].attributes.body
Põlula piirkond, mis asub Sirtsi soo lähedal, on tuntud oma karuderikka metsamaa poolest. Karud, metssead ja põdrad on seal sageli kohal. Üks juhtum, mis elavalt meeles püsib, oli novembrikuu jahilugu. Jahimees Elmar, kes oli harjunud külma ja tuulega, asus ootama oma jahilinasse, muretsedes, kas looduselt tulev oht tuleb sooäärsest rohtunud noorendikust või hoopis teisest suunast.

Jahiliini kõrval, kadakapõõsas varjates, lõikas Elmar ettevaatlikult kadakaoksi, et laskesuunas paremini näha. Kõik paistis olevat rahulik, kuni äkitselt tuli lähedalt selja tagant suur põdrapull, kes hüppas mööda, eemaldes Elmarile ettevalmistatud laskekohast, mis oli talle suur pettumus. Jahimeestele, eriti Elmari kogemusega jahimeestele, ei ole haruldane, et võimalus käest läheb. Kuigi Elmar kahetses oma ebaõnnestumist, mõistis ta ikkagi, kui tähtsad sellised lood jahimeeste mälestustes on ja kui palju õnne need võivad tuua.

Kui teised jahimehed tagasi kogunesid, oli nalja palju. Elmar, kes oli juba üle 60 aasta jahil käinud, tunnistas, et oleks äkki parem kogu see hobi jätta. Kuid vaatamata oma pettumusele meenutas ta, et jahimeeste seas ei pruugi ebaõnn olla lõpp, vaid see on lihtsalt osa saatuse mängust.

Allikas:
Ilmar Järg. Põlula küla enne ja nüüd. Heino Peets

# data[].attributes.location_name
Vinni Spordikompleks AS, Sõpruse tänav, Vinni, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Enne spordihoone valmimist said Vinni inimesed sporti teha ainult väljas – näiteks võrkpalli mängiti suvel ja talvel suusatati. Mõned alad, nagu tõstmine ja koroonamäng, toimusid vanas mõisakeldris. Suuremad võimalused, nagu staadion ja võimla, olid Rakveres.

1971. aastal hakati Vinni spordihoonet ehitama, sest lähenemas oli Nõukogude Liidu 50. aastapäev – tol ajal seoti suured ehitused sageli tähtpäevadega, et saada vajalikku toetust. Kuigi hoone valmis täielikult alles 1973. aastal, tähistati juba 1972. aasta lõpus seal sovhoosi pidu, kus anti töötajatele ordeneid ja kingitusi.

Spordihoone ametlik avamine toimus 1. detsembril 1973 suure võrkpalliturniiriga, millest sai hiljem iga-aastane traditsioon. Uues hoones oli suur saal mitmete spordialade jaoks, nagu korv-, võrk-, sulg-, väravapall ja tennis. Lisaks olid seal riietus- ja duširuumid, treenerite ruumid ning isegi lauamängude ja raskesportide alad. See oli oluline koht kohaliku spordielu jaoks.

Allikas:
Vinni spordihoonest Vinni spordikompleksini, koostaja teadmata.

# data[].attributes.body
Meie aeg Rägaveres

Rägavere kanti kutsuti kunagi naljatamisi „Hädavereks“, aga sealsetele inimestele jäi nõukogude aeg meelde kui „meie aeg“. Sel ajal ei olnud võimalik ise otsustada, kes riiki juhib – sai valida ainult töö või elukoha vahel. Inimesed pidid leppima sellega, mis anti.

Kui Eestis loodi kolhoosid ja sovhoosid, läks palju noori maalt ära. Ka Rägavere sovhoosis töötas kunagi üle 200 inimese, aga pärast Eesti taasiseseisvumist jäid nad tööta. Siiski teenisid mõned inimesed hästi – näiteks traktoristid teenisid mitu korda rohkem kui õpetajad. Mõni isegi ütles, et haridus pole vajalik, kui traktoriga saab paremat palka.

Kuigi elu oli raske, peeti kinni kodust ja kogukonnast. Klubis korraldati palju üritusi, mängiti mänge ja käidi isegi teatris ja laulupidudel. Rägavere inimestel oli hoolimata kõigest palju südikust ja ettevõtlikkust. See aeg, mida vanemad inimesed meenutavad, oli täis tööd, muutusi ja ka toredaid hetki.

Allikas:
Ilmar Järg, Meie aeg.

# data[].attributes.body
Lasila küla mainiti esmakordselt 1537. aastal, kuid iseseisvaks mõisaks sai see 1752, kui eraldati Vohnjast. Mõisa omanikuks sai Saksamaalt pärit Baeride suguvõsa. Heinrich Baer sai 1749. aastal Viinis aadlitiitli ja 1786. aastal lisati perekond Eestimaa rüütelkonda.

Lasilas veetis lapsepõlve kuulus loodusteadlane Karl Ernst von Baer. Ta õppis Tartu Ülikoolis, töötas Lääne-Euroopas ja Peterburis ning pärast elas Tartus.

Hiljem kuulus mõis Ungern-Sternbergide perekonnale. 1860. aastatel ehitas Rudolf Robert Wilhelm Lasilasse neogooti stiilis mõisahoone. Mõisas oli hulgaliselt kõrvalhooneid ja peeti loomi.

Rudolfi poeg Rolf töötas Jaapanis professorina ning müüs mõisa 1912. aastal Otto von Rentelnile, kellele kuulusid ka Sompa ja Mädapea mõisad.

Alates 1922. aastast asub Lasila mõisas kool, mille ajalugu ulatub 18. sajandi lõppu.

# data[].attributes.body
Laanemõisa küla asub Virumaal, Rakvere vallas. Tänapäeval on sellest alles jäänud vaid mälestus, sest alles jäänu liideti 1977. aastaks Kariväravaga. Selles külas oli 14 talu, mida nimetati omaette kuningriikideks.

Esimest korda mainiti Laanemõisa küla aastal 1716 nimega Lanamois, siis aastal 1726 nimega Lanemois.

Lähemalt ühest perekonnast, kes Laanemõisa külas elasid.

Perekond ALLIKMAA

Peres oli peremees Julius Allikmaa, abikaasa Anna Allikmaa ja poeg Endel. Nende kodu hävines aastal 1949, sest pere küüditati Siberisse. Allikmaade talu nimetati küla ilusaimaks taluks. Talu loomad ja muu väärtuslikum vara jaotati kommunistide vahel ära, hooned aga lammutati ja veeti küttepuudena ära. Talu kompleksi kuulusid - elumaja-ladu, karjalaut, saun, ait, hobusetall, põhu-ja heinaladu, kaks viljaladu põldudel ja kolm heinaladu heinamaadel. Kokku 10 hoonet…

Allikas : “Kuhu kõik külad jäid?” Lembit Anton

# data[].attributes.location_name
Porkuni Paemuuseum, Mäe tänav, Porkuni, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Algselt oli Armuvalusild eeldatavalt üheksavõlvine, kuid praeguseks on alles kõigest üks kaar. Silla taga puude vahelt paistab piiskopilinnuse väravatorni. Juttude ning legendide järgi olevat olnud mõisapreili ja kohaliku aednikupoisi vahel suur armastus ja nad otsustasid siit salaja põgeneda. Mõisahärra kuulis nende plaanist ja otsustas varitsema jääda. Kui tõld noortega mäest alla vuras, hüppas võpsikust välja mõisahärra, mille peale olnud hobused ehmatanud ja perutama hakanud. Noored armunud, kes tõllas olid, paiskusid vette ja uppusid. Nüüd asubki selles kohas Armuvalusild. Praegu on kaasaegse silla all veel märgata muistsete sillakaarte kivitahukaid.

Allikas: Tapa vald muistse ja nüüd

# data[].attributes.body
Kalevipoja põllumaa. Vana rahvapärimuse järgi olla Kalevipoeg Neerutis oma künnitöid tegemas käinud. Lohud orgude põhjas olevat Kalevipoja hobuse jalajäljed, Sadulamägi aga tekkinud vägilase hobuse sadulast. Pärast künnitööd Kalevipoeg uinus, hundid tikkusid tema suksule kallale ja ajasid vaese looma Assamalla alla. Hobune murti maha ning kogu sealne kant on hobuse kehaosade nimelisi paiku täis.

allikas: https://ilm.ee/?43244

# data[].attributes.body
KUST TAPA LINN OMA NIME SAI

Ennemuiste oli soode ja polislaante vahel üks lagendik, kus elasid kaks perekonda: Taksid ja Papagoid. Nad elasid rahulikult oma turvalist elu, kuni ühel hommikul oma toimetusi tehes avastasid nad, et nende juurde on eksinud üks rändur. Ta oli väsinud ja näljas. Kui Taksid, Papagoid olid vora üle vaadanud, hakkasid kohe uurima, kust ta tuli ja kes ta on. Rändur rääkis, mis oli juhtunud, et päases napilt eluga.

Nimelt oli taüks vaene talupoeg, kelle hõimu

Sookuningas tahtis hävitada. Rändur ja paar pogenikku laaneservas olid viimased ellu-jäanud. Koos peeti plaani, kuidas Soo-kuningat hävitada. Toimus väga suur lahing,

aga Sookuningas ei andnud alla. Tema pojad Soolaukad ajasid neid taga ning loopisid kändude ja pujuurikatega. Sookuningas ainult kohises veel ja köik arvasid, et kurja elu on läbi, kuid ta vöttis viimase jou kokku, haaras Taksi ja Papagoi enda haardesse ning uputas nad. Nende vapruse ja julguse auks hakati seda lagendikku kutsuma nende kahe eesnime esimeste tähtede järgi TAPA.

Andro Mardim

( ,,Tapa - minu kodukoht muistendid" 2011: 4-5)

# data[].attributes.location_name
Rakvere Teater, F. R. Kreutzwaldi tänav, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
16. sajandi alguses ehitati Rakvere kloostrit, toodi paekivi Paatna paemurrust. Kui Rakvere poole hakati kõndima, hakkas paekivi valjult nutma. Hiljem mõeldi, et paekivid aimasid seda juba ette, et neid ootab ees kurb elusaatus. Kloostrimüürides pidasid nad vastu umbes 50 aastat, siis tulid Vene väed ja lõhkusid müüri ära ning kivid viidi Vallimäele linnuse ringmüüri tarviks.

Paatna mahajäätud paeaukudest kostnud haledat nuttu veel 20. sajandilgi. (Odette Kirss, 2004: 19)

# data[].attributes.body
Mõis oli perekond Dehnide käes kuni võõrandamiseni. Mõisamaja ümbritsesid maaroosid ja liiliad.

# data[].attributes.attachment_link.description
Veltsi on neile kellel on nõrkus punasest tellistest hoonete vastu

# data[].attributes.location_name
Purtse jahtsadam, Liimala, Ida-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Purtse jahtsadam, Liimala, Ida-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Purtse jahtsadam, Liimala, Ida-Viru maakond

# data[].attributes.body
Sadama navigatsiooniperiood on 1. maist 30. septembrini. 2016. aastal, merekultuurile pühendatud aastal, sai Purtse jahisadam riigiministri tunnustuse Haldus ja ka 2016. aasta parima väikesadama tiitel. Purtse jahisadam on üks Eesti uusimaid mereväravaid. 2015. aastal valminud sadamakompleks, mis vastab väiksematele sadamamäärustele, oli mõeldud merereisijate vastuvõtmiseks üle maailma. Purtse jahisadam pälvis merekultuuriaasta 2016 raames riigihalduse ministri aasta väikesadama tiitli.

# data[].attributes.body
Lõplikult sai monument valmis aastal 2003. Osaliselt kasutati materjalina Sadulamäel toimunud A. Kivirähki teatrietenduse ,,Kalevipoeg’’ külastajate poolt kaasa toodud kive. Neeruti Kalevipoja monumendi eesmärk oli tähistada ja mälestada Andrus Kivirähki samanimelise teose järgi Neeruti Sadulamäel toimunud vabaõhuetendust. Kuna monument on valmistatud kogukonna liikmete poolt toodud kividest, seega sümboliseerib see ühtekuuluvust ja kohaliku kogukonna panust.

https://www.monument.ee/kadrina-vald/neeruti-kalevipoeg

https://chatgpt.com/

https://www.kadrina.ee/vaatamisvaarsused

# data[].attributes.body
„Rahvapärimuse järgi sõitis üks saks sügisesel ajal läbi Moe, aga kaless jäänud porri kinni. Saks tahtis öelda: „Küll siin on mudane!“, aga kuna ta oskas eesti keelt halvasti, siis ütles ta „mudane“ asemel „muddis“. Nii saigi mõis endale nime.“ Selle loo järgi tuli nimi Moe mõis, kuna moe saksa keeles on muddis. Moe mõisas oli viinaköök ja toimus piiritusetootmine, esimesed märgid tootmisest on aastast 1688, kui koostati moe mõisa revideerimise ja inventariseerimise akt. Moe mõisal oli palju omanike aga Jakob Kurberg omandas 1886 ja aastal 1887 arendas ta endisest viinaköögist moodsa piiritusetehase, millest kujunes välja Eesti suuremaks piiritusevabrikuks. Tänaseks on seal muuseum, vabrikupood, õlletuba Krog, suursugune Kurbergi saal kontsertideks ja konverentsideks. Seal saab näha autentseid ajaloolist tehnikat, millega toodeti piiritust.

https://et.wikipedia.org/wiki/Moe_m%C3%B5is

https://puhkaeestis.ee/et/moe-muuseum-ja-kulastuskeskus

# data[].attributes.location_name
Vistla mälestuskivi, kalmistu, Vistla, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Vistla mälestuskivi (Porkuni lahing) (pooleli)

# data[].attributes.subject
Vistla mälestuskivi (Porkuni lahing) (pooleli)

# data[].attributes.body
Vistla külas asub II Maailmasõjas Porkuni lahingus saksa poolel sõdinud ja hukkunud eestlaste mälestusmemoriaal. Porkuni lahing toimus 21. septembril 1944. aastal Porkuni järve ja Tamsalu raudteejaama vahelisel alal. Lahingus osalesid punaarmee 8. Eesti Laskurkorpuse 249. Eesti laskurdiviisi 925. laskurpolgu võitlejad ja Porkunit läbivate 20. Eesti Relvagrenaderide SS-diviisi väeosad.

# data[].attributes.location_name
Haljala Püha Mauritiuse kirik, Haljala, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Haljala Püha Mauritiuse kirik, Haljala, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Haljala Püha Mauritiuse kirik, Haljala, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Haljala küla mainitakse esimest korda 1241. aastal Taani hindamisraamatus, kuid Haljala kihelkond ja esimene puukirik ehitati ilmselt juba 1220. aastatel. Peale selle, et 1485. aastal rajati Haljalasse Püha Risti kantsel, puuduvad keskaegsete sündmuste või kiriku ehituse kohta täielikult andmed. Liivi sõja alguses, 1558. aastal, rüüstasid Vene väed kogu Virumaad ja ilmselt süütasid ka Haljala kiriku. 1703. aastal, Põhjasõja käigus, põles kirik jälle. Haljala kirik on ehitatud sinna, kus omal ajal enne ristiusustamist olid olnud püha paik ja kogunemiskoht. Kiriku asukoht oli strateegiliselt väga oluline. Esiteks seetõttu, et see paiknes Tallinna–Narva sõjateel, ühel ohurikkamal teel terve keskaja jooksul. Teiseks asus see Rakvere ordulinnust ja Toolse ordulinnust ühendaval teel. Seega on kiriku arhitektuur ja selle auskoht tihedalt seotud. Kirik pidi olema pidevalt valmis rünnaku alla sattumiseks ja kaitseks ning seetõttu täidab ka kaitsekiriku funktsiooni. Kiriku välismüüridel leidub ka kolm risti: üks torni esiküljel, teine küljeuksest läänes, kolmas altari välisseinas. Esimesed kaks on tunduvalt väiksemad, kui kolmas ning neile on välispinnale tahutud teine rist. Legendide järgi olevat küljeukse juurde paigaldatud rist omaaegse kirikuõpetaja mälestuseks, kes hukkus Liivi sõjas, kui ründajad ta võtmekimbuga tapsid, altari kohal olev rist tähistab rahvasuu järgi kiriku kaitsja sissemüürimise kohta. Haljala kirik on ainuke pühakoda eestis, mis on pühitsetud pühale Mauritiusele, kuigi ükski allikas ei viita otsesele põhjusele, miks see oma nime tema järgi on saanud aga usutakse, et see on seotud kiriku sõjalise kaitsefunktsiooni ja Mauritiuse kui sõdalase kaitsepühakuks olemisega.

https://et.wikipedia.org/wiki/Haljala_kirik

# data[].attributes.attachment_link.description
Haljala Püha Mauritiuse kirik on kihelkonnakirik Lääne-Virumaal Haljala alevikus. Kirikut on nimetatud Virumaa üheks omanäolisemaks keskaegseks kirikuks.[1] Ajalooliselt jäi kirik Haljala kihelkonda.

# data[].attributes.location_name
RMK Tudu metsaonn, Suigu, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Tudu metsaonn asub Alutaguse metsade südames, maalilise Tudu rabajärve kaldal. Kunagine jahionn pakub tänapäeval mõnusat puhkekohta ning suvel ka suurepärast ujumisvõimalust.

Läheduses asuvad vaatamisväärsused hõlmavad 26,4 hektari suurust Tudu järve ning erinevaid sootüüpe, sealhulgas siirdesood, lageraba ja rabametsa.

Metsaonn on ligipääsetav ka piiratud liikumisvõimega külastajatele – rajal on ratastooliga liikujatele sobivad teed ning vaegnägijatele paigaldatud käsipuu.

Tudu metsaonn pakub rahu ja vaikust keset kaunist Eesti loodust.

https://mapeirons.eu/et/object/rmk-tudu-metsaonn/

# data[].attributes.location_name
Vana-Vinni, 46640 Lääne-Viru maakond, Eesti

# data[].attributes.body
1708. aastal oli Vana-Vinni lahingupaigaks Põhjasõjas. 16. augustil toimus seal viimane välislahing Eestimaa pinnal.

Lahing toimus Rootsi kuningriigi ja Vene keisririigi armeede vahel. Lahingu lõpuks oli Rootsi kaotusseisus. Lahingus hukkunud on teadaolevalt maetud mälestuskivi kõrvale Kabelimäele. Mälestuskivi avati 16.08.2018 vallavanema Rauno Võrno ja koduloouurija August Kondoja poolt.

https://et.wikipedia.org/wiki/Vinni_lahing

https://www.monument.ee/vinni-vald/vana-vinni-pohjasoja-lahing

https://www.monument.ee/vinni-vald/vana-vinni-pohjasoja-lahing

https://et.wikipedia.org/wiki/Vinni_lahing

# data[].attributes.body
Vana-Vinni küla on ajalooline paik, mida esmalt mainiti 1241. aastal Taani hindamisraamatus nimega Vitni. Aja jooksul on küla nimi muutunud ning 19. sajandil kuulus see Vinni mõisale. 1835. aastal anti elanikele perekonnanumed ning 1842. aastal asutati külakool. Küla tähisras 2011. aastal 770. aastapäeva, mille puhul avati mälestuskivi ja infotahvel. Tänapäeval on Vana-Vinni kogukonnaküla, millel on rikkalik ajalugu.

https://www.ajalooline.ee/k%C3%BClad/vana-vinni

# data[].attributes.body
Koila linnamägi on neemiklinnuse tüüpi linnamägi Lääne-Virumal,Viru-Nigulas.

Linnamägi asub Koilas Pada jõe läänekaldal, jõe ja sellesse suubuva orundi vahelisel seljandikul. Viru-Nigula lähedal asuv Koila linnamägi kuulub vanimate Virumaa linnuste hulka.

Õueala pindala on 4000 ruutmeetrit. Põhja poolt eraldatud otsvalliga, mille kõrgus siseküljelt 1,5 m, välisküljelt 4 m. 4 m laiuse kividest otsvalli sise- ja välisküljel on maakividest kuivmüürsein. Kivivalliga liitub väljastpoolt 3 m laiune liivakuhjatis, mis on pärit hilisemast ehitusjärgust. Ülejäänud külgedel kulgeb vaevumärgatav äärevall. Idapoolne kuivmüürseintega äärevalli laius on 2,5 m.

# data[].attributes.body
Seljamäe õppematkarada asub Tudusoo maastikukaitsealal ning kulgeb 7 km pikkusena ümber Punasoo lõunaosa. Rajal saab tutvuda Seljamäe, palumänniku, siirdesoo ja Põdraallikatega. Lisaks on rajal puhke- ja lõkkeplatsid.

Matkaraja algus, mis viib parklast Tudu metsaonnini, on kohandatud ka ratastooliga liikujatele ning varustatud käsipuuga vaegnägijatele.

Huvitava faktina kulgeb rada läbi piirkonna, kus 2001. aastal möllanud tromb laastas umbes 1500 hektarit Tudu metskonna metsi.

Seljamäe matkarada pakub suurepärast võimalust avastada unikaalset loodust ning saada osa piirkonna ajaloost ja elurikkusest.

https://puhkaeestis.ee/et/seljamae-oppematkarada

# data[].attributes.location_name
F. R. Kreutzwaldi tn 1, Rakvere, 44314 Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Rakvere Kreutzwaldi mälestussammas asub Rakvere linnas ja on pühendatud Eesti rahvuskirjaniku Friedrich Reinhold Kreutzwaldi mälestusele, kes on tuntud oma panuse eest Eesti rahvuskultuuri ja kirjanduse arengusse. Eriti tuntud on ta oma teose "Kalevipoeg" poolest, mis on üks tähtsamaid Eesti kirjandusmälestisi. Mälestussammas, mis kujutab Kreutzwaldi portreed, on väärikas monument, mis meenutab tema rolli Eesti rahvuse kujunemisel. See paik on oluline kultuurimälestis Rakveres, olles nii linna elanikele kui ka turistidele tähtis külastuskoht, kus saab austada Kreutzwaldi pärandit ja tema mõju Eesti kirjandusele.

# data[].attributes.location_name
Muru karstiorg, Uhtna, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Muru karstiorg, Uhtna, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Muru karstiorg, Uhtna, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Muru karstiorg asub Uhtna alevikus. Karstiorg on aluspõhja paekihtidesse lõikunud ja sel on järsud nõlvad. Karstioru põhjas voolab läbi Muru jõgi.

https://register.keskkonnaportaal.ee/register/sensitive-nature-area/7391011

https://et.wikipedia.org/wiki/Muru_karstiorg

# data[].attributes.attachment_link.description
Muru karstiorg on kaitstav karstiorg Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.

# data[].attributes.body
Järve pindala on 4,1 ha, keskmine sügavus 4,9 m, suurim sügavus 9 m. Järve kirde- ja idakallas on kõrge ja metsane vallseljak, mujal on kaldad madalad. Põhjakaldale on rajatud supluskoht. Lõunast voolab järve külmaveeline kraav, väljavool on põhjaotsast Jänijõkke. Järve taimestik on vähene. Seal elavad kalad särg, ahven ja haug.

Jäneda Linnamäe külje all asuva kauni järve ääres on kunagi oma suvepuhkuseid veetnud inglise kirjanik George Herbert Wells.

https://puhkaeestis.ee/et/janeda-kalijarv

# data[].attributes.attachment_link.description
Kalijärv asub Lääne-Virumaal, Tapa vallas, Jäneda külas. Järve pindala on 4,1 ha, keskmine sügavus 4,9 m, suurim sügavus 9 m. Järve kirde- ja idakallas on kõrge ja metsane vallseljak, mujal on kaldad madalad. Põhjakaldale on rajatud supluskoht. Lõunast voolab järve külmaveeline kraav, väljavool on põhjaotsast Jänijõkke. Järve taimestik on vähene. Järv on lisatud Terviseameti avalike supluskohtade nimistusse.

Huvitav teada:
Jäneda Linnamäe külje all asuva kauni järve ääres on kunagi oma suvepuhkuseid veetnud inglise kirjanik George Herbert Wells.

# data[].attributes.location_name
Roela käbikuivati, Tartu mnt, Roela, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Roela käbikuivati ehitati 1928. aastal ning oli tollal oma ala moodsaim rajatis. Siin kasutati innovaatilist käbide eelsoojendust, mis kiirendas oluliselt kuivatamisprotsessi ja parandas seemnete kättesaadavust.

Enne Roela käbikuivati rajamist oli Eestis vaid neli käbikuivatit, kuid vajadus kvaliteetsete okaspuuseemnete järele oli suur. Kuna okaspuud ei anna igal aastal ühtlaselt käbisid ja mõnel aastal võib saak isegi täiesti ikalduda, oli oluline varuda seemneid headel aastatel tagavaraks.

Varasematel aegadel tegelesid käbikorjamisega peamiselt naised ja lapsed, kelle töö tasustamiseks kasutati sageli kartuleid.

Tänapäeval pakub Roela Käbikuivati lisaks ajaloolisele pärandile ka võimaluse avastada ümbritsevat loodust. Käbikuivati juurest algavad mitmed metsarajad, kus saab tutvuda Eesti pikima oosi põlismetsaga ning seal leiduvate vääriselupaikadega.

https://roela.ee/kabikuivati

# data[].attributes.attachment_link.title
Märts, Käbimaja avamine 2008, Tõnis Nurk_huge (1)

# data[].attributes.location_name
Altja matkarada, Altja, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Altja matkarada, Altja, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Altja matkarada, Altja, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Altja loodus- ja kultuurilooline rada asub Altja kalurikülas Lahemaa rahvuspargis.
3 km pikkune rada algab Altja neemelt pärast rippsilla ületamist. Rada kulgeb mööda rannariba, läbi kõrgete mändidega ääristatud metsatee ja jõuab Altja kõrtsini.  Altja loodus-ja kultuurilooline rada tutvustab Altja kaluriküla ja ümbritsevat loodust kivisest rannast Altja jõe lammini.

https://puhkaeestis.ee/et/altja-loodus-ja-kultuurilooline-rada

# data[].attributes.location_name
Emakeele ausammas, Viru tänav, Kadrina, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Kadrina emakeeleausammas on kogukonna jaoks oluline sümbol, mis rõhutab emakeele tähtsust meie kultuuris ja igapäevaelus. Monument loodi ajakirjanik Rein Siku eestvedamisel. Ausammas ehitati annetuste teel saadud raha eest. See ehitati just Kadrinasse sellepärast kuna Kadrinas on tegutsenud väga mitmed kirjandusinimesed. Ausammas püstitati eesti keele ja hariduse tähtsuse rõhutamiseks. Selle juures korraldatakse ka vahest luule- ja keeleteadmis üritusi.

https://et.wikipedia.org/wiki/Emakeele_ausammas#Viited

https://www.monument.ee/kadrina-vald/kadrina-emakeel

# data[].attributes.body
Oandu järv on tuntud ka kui Oandu paisjärv, Altja paisjärv või Sagadi järv. Järve pindala on 3,5 hektarit ja suurim sügavus on 2 meetrit. Järv läbib Altja oja, mis on oluline lõheliste kudemispaik. Viimastel aastatel on arutatud Oandu paisu likvideerimist ja kaladele läbipääsu tagamist, et võimaldada kalade takistusteta liikumist merre. Oandu järv on osa Oandu looduskeskuse õppe- ja matkaradade võrgustikust. Oandu looduskeskuses tutvustatakse Lahemaa rahvuspargi loodust ja looduses liikumise võimalusi, metsa ning puidu kasvatamist ja kasutamist läbi aegade. RMK Oandu looduskeskus asub Põhja-Eesti puhkealal, 3 km Sagadi mõisast Altja poole, endises Sagadi metskonna keskuses. Oandul tutvustatakse eelkõige pärandkultuuri ehk eelmiste põlvkondade elu ja töö jälgi, mida siinsetes metsades rikkalikult leidub, metsa ja puidu kasutamist läbi aegade; samuti igaüheõiguse võimalusi riigimetsas. Neid teemasid toetavad väljapanekud looduskeskuses ning kõrvalhoonetes – Käbitares ja küünis. Iseseisvalt saab rajalehe abil avastada aja ja koha lugu Metskonnaõue retkel. Asukoht keset Lahemaa Rahvuspargi alade suuri riigimetsi on teinud Oandust õppe- ja matkaradade sõlmpunkti.

https://et.wikipedia.org/wiki/Oandu_j%C3%A4rv

# data[].attributes.body
Monument on püstitatud 2003 a. sügisel.

Monument on pühendatud ajavahemikule 1991–2002. Autori arvates on rahal ja tutvustel aina suurem roll meie elu korraldamises. Üha rohkem puutume kokku nõmeduse ja ükskõiksusega. Inimesed võõranduvad üha enam üksteisest, mitte ei toimu ainult rahva ja riigi omavaheline võõrandumine.

https://www.virumaasuda.ee/teenused/tobeduse-ausammas/

# data[].attributes.body
Ellukivi on graniidist hiidrahn ja ohvrikivi.

Kohamuistendi järgi, mis on Iila külast kogutud 1939. aastal, viheldi kängu jäänud kasvuga lapsi kivil noore kuu ajal kadakavihaga, et nad kasvama ja kõndima hakkaksid.

Kohamuistend: Malla vallas Iila külas Hiie talu maa peal asub Hiiemägi. Sellessamas vallas ja külas Hiiemäe talu maa peal asub praega suur kivi, täma nimi on Ellu kivi. Eided teadasivad rääkida: vanast, kui laps kasvuga kängus oli ja jalgu alle ei saand, kui änam ei aitand saunas "harjaste vottamine" ega löilis aurutamine, pidi lapsega menema noorekuu ööse Ellu kivile. Seal pidi lapse panema vatsuli kivi pääle ja vihtlema kadakase vihaga. Siis oli laps hakanud kasvama ja kondima.

Kasutatud allikad:

https://et.wikipedia.org/wiki/Ellukivi

# data[].attributes.location_name
Rakvere Linnus, Vallimägi, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Selle legendi järgi peeti Looduse ema looduse vaimuks, kes kaitses loodust ja selle tasakaalu. Usuti, et ta oli kohal, et hoida Rakvere lossi ümbruse looduse elu ja viljakust. Kui inimesed loodust väärkasutasid, vihastas Looduse ema, tuues tormid või muud loodusõnnetused, et õpetada inimesi loodust austama. Samuti arvati, et kevadel, kui loodus ärkas, oli Looduse ema kohal, andes elu ja kasvu. Rakvere loss ja selle ümbrus olid sellega seotud, olles paik, kus looduse vaim ja kultuur põimusid, kandes edasi müütilist sõnumit looduse ja inimeste vahelisest tasakaalust.

# data[].attributes.location_name
Jäneda linnamägi, Jäneda, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Jäneda linnamägi on muistsete Järva-, Harju- ja Virumaa ühinemiskohas Piibe maantee ääres Kalijärve idakalda ja Jäneda jõe vaheline seljandik. Sellel asus linnus, mida kasutati aktiivselt 10.–12. sajandil.  Jäneda linnamägi on sadakond meetrit pikk, mitmeosaline küngas. Seal on olnud kaheosaline ja osaliselt valliga piiratud linnuseõu, mis kitseneb põhja suunas. Jäneda linnamägi on ainus selgelt välja joonistuvate kaitserajatistega linnamägi Põhja-Eestis.

https://et.wikipedia.org/wiki/J%C3%A4neda_linnam%C3%A4gi

# data[].attributes.location_name
Wienerberger, Kordoni tänav, Aseri, Ida-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Wienerberger, Kordoni tänav, Aseri, Ida-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Wienerberger, Kordoni tänav, Aseri, Ida-Viru maakond

# data[].attributes.body
Wienerberger AS koos oma kolme esindusega Eestis, Lätis ja Leedus, kuulub Wienerberger Group'i, mis oma 27 riigis asuva 217 tehasega ja 19 000 töötajaga on maailma suurim keraamiliste ehitusplokkide, telliste ja Euroopa suurim keraamiliste katusetelliste tootja. Rahuldamaks jätkuvalt suurenevat nõudlust looduslikust ja samas ainulaadsete omadustega ehitusmaterjali järele, tuues Eestisse telliseid ja tellisplaate, sillutuskive, katusekive ja ehitusplokke ka Soome, Saksamaa, Poola, Hollandi, Belgia ja teiste Wienerbergeri Euroopa riikide tehastest. 1819. aastal asutatud Wienerberger võib vaadata tagasi ligi 200-le eduka äritegevuse aastale.

# data[].attributes.location_name
Sõmeru vesiveski, Veski, Aluvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Sõmeru vesiveski asus Sõmeru-Vilamaa tee ääres, peamiselt Veski talu ja Jõgila pere maadel. Vesiveski paiknes muistse asulakoha alal, kus avastati 1981. aastal arheoloogilisi leide.

Vesiveskid olid olulised majanduslikud keskused, kus jahvatati vilja ja töödeldi muid põllumajandussaadusi. Tõenäoliselt oli ka Sõmeru vesiveski kohaliku kogukonna jaoks tähtis, pakkudes teenuseid ümberkaudsetele taludele. Sõmeru veski oli olemas hiljemalt 1796. aastal.

https://www.kosemuuseum.ee/kose-kihelkonna-ajaloost/someru/

# data[].attributes.location_name
Suigu looduskaitseala, Suigu, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Suigu looduskaitseala asub Vinni vallas ning selle pindala on 103,8 hektarit kuid koosneb kolmest lahustükist. Looduskaitsealal on kaitse alla kuuluv lendorava elupaik.

https://keskkonnaamet.ee/sites/default/files/documents/2023-12/Suigu%20loodusala%20kaitsekorralduskava.pdf

# data[].attributes.body
Pilvistu hobitalu on koduks erinevatele lindudele ja loomadele.☺️ Talu otsib iga võimalust, et soetada juurde uusi armsaid pereliikmeid.☺️ Samuti on asutus väga avatud annetustele. 😝 Talu võtab vastu nii suuri kui pisikesi loomahuvilisi. 😝

All toodud emojide hulgas leiab ka talus olevaid loomakesi 😝

🦃🦆🐔🐓🐣🐤🐥🐖🐐🐑🐶🐇🐎🐈🦛🦔🦜

# data[].attributes.attachment_link.title
Hobitalus saab lambaid silitada ja näha ehedat maaelu

# data[].attributes.attachment_link.description
Need ajad, mil igal vanaemal oli laudas lüpsilehm, kari kanu ning mõni lammas või seapõrsaski, on jäänud ajalukku. Siiski leidub entusiaste, kes hobi korras karvaseid ja sulelisi peavad ning oma majapidamist võõrastelegi näitavad.

# data[].attributes.location_name
Käsmu kivikülv, Käsmu, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Käsmu kivikülv, Käsmu, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Käsmu kivikülv, Käsmu, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Käsmu kivikülv on kivikülv Lääne-Viru maakonnas käsmu poolsaarel. See on Eesti ja ühtlasi ka Baltimaade ja viimase jääaja hõivatud Põhja-Euroopa suurim kivikülv. Käsmu kivikülv on unikaalne loodusnähtus, kus rannikualale on kuhjunud suur hulk erineva suurusega rändrahne. Ala on tuntud oma maalilise vaate ja huvitava geoloogilise ajaloo poolest ning on populaarne koht matkamiseks ja looduse nautimiseks.

https://et.wikipedia.org/wiki/K%C3%A4smu_kivik%C3%BClv

# data[].attributes.location_name
Rakvere ordulinnuse varemed, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Rakvere ordulinnuse müüt "Linnuse kummitus"

# data[].attributes.subject
Rakvere ordulinnuse müüt "Linnuse kummitus"

# data[].attributes.body
Rakvere lossi kummitus on osa linna folkloorist ja ajaloost, mis räägib vaimust, kes on seotud lossi tumedate ajaloosündmustega. Legendi järgi kummitab lossi vaim, kes on olnud kunagi aadliinimene või sõdalane, kellel on jäänud lahendamata õigusemõistmise või rahu otsimise küsimused. Kohalikud räägivad, et öösiti võib kuulda kummalisi samme, tunda ebaloomulikku külma või näha hämarates ruumides kummituslikke kuju. Mõned usuvad, et need vaimud ei ole kuri, vaid pigem seotud ajaloo ja minevikuga, otsides lahendamatuid küsimusi või rahu. Rakvere loss, oma salapärase ja tumeda minevikuga, on alati olnud inspireerivaks allikaks lugudele ja legendidele, andes sellele paigale veelgi müstilisema ja erakordsema aura.

# data[].attributes.body
Hubane talu Kunda külje all, mille pererahvas pakub kaugemalt ja lähemalt ränduritele võimalust läbisõidul ööbima jääda.

Olgu selleks siis oma telgike, kohapealsed glämpingud või autokaravan, koha leiame alati.

Kõrvale paigalood, arendavad avastuslikud tegevused lastele, jalutuskäik pererahvaga ning koduköögi toit.

# data[].attributes.location_name
Kristjan ja Paul Raua mälestusmärk, Koeravere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Mälestuskivi avati 23. oktoobril 1965. aastal kunstnike sünnikohas.

Kristjan Raud sündis 22. ja Paul Raud 23. oktoobril 1865. Kuigi nad elasid Viru-Jaagupis vaid lühikest aega, möödus nende lapsepõlv Merikülas, umbes kuue kilomeetri kaugusel. Algul elas pere Kaevumäe talu saunas, hiljem koliti mõisale kuulunud kivimajja, kui isa sai karjamõisa väljavahiks.

Vendade koolitee algas Koeraveres, jätkus Viru-Jaagupi kihelkonnakoolis ning hiljem Rakvere kreiskoolis ja Tartu gümnaasiumis. Pärast seda suundusid nad erinevatele teedele, kuid mõlemal oli ühine unistus – saada kunstnikuks.

Kristjan Raud elas kuni 19. mai 1943 ja Paul Raud kuni 22. november 1930.

https://www.monument.ee/vinni-vald/viru-jaagupi-kristjan-ja-paul-raud

# data[].attributes.body
Mõdriku hiieallikad kuuluvad kaitsealuste allikate rühma ning paikneb Sõmeru jõe ääres. Seal leidub mitmeid lange- ja tõusuallikaid, millest suurimad on allikajärvikud ja jõeäärsed allikad. Vesi on selge ja keemiliselt neutraalne.

https://et.wikipedia.org/wiki/M%C3%B5driku

# data[].attributes.body
Pahnimäe kaitseala asutati esimest korda 1958. aastal Pahnimäe oosi ning selle linnuse asukoha kaitseks. Peale ajalooliste, kultuuriliste ning pinnavormi kaitsmist, tagab see ka liikide ja nende kasvukohtade katset. Kaitseala osaliselt asub nii Haljala kui ka Rakvere vallas. Pahnimäe kaitseala pindala on umbes 19,2 ha.

https://et.wikipedia.org/wiki/Pahnim%C3%A4e_maastikukaitseala

https://www.riigiteataja.ee/akt/405092017004

# data[].attributes.attachment_link.description
Mullu novembris arvas valitsus Pahnimäe ja Rakvere vallimäe looduskaitse alt välja, eelmisel nädalal algatas Rakvere vallavolikogu Pahnimäe kohaliku kaitse alla võtmise.

# data[].attributes.body
Mahu sadam, ka Maholm, Kaupsaare sadam, soomlaste ja Virumaa randlaste vana kaubavahetuse koht Kunda ja Aseri vahelisel Soome lahe lõunarannal. Oli mitu sajandit vilja, kartuli ja õunte väljaveo sadam. Tsaariaja lõpupoole oli siinseil randlastel mitukümmend kahemastilist purjelaeva, mis talvitusid lainemurdja varjus. Hiljem ühendati lainemurdja kivimuuli abil rannaga ja lainemurdja sisekülge rajati kärgkastidest sildumiskai ning sadam süvendati 5 m sügavuseks. Käesoleval ajal (2018. a) on Mahu sadama tegevus soikunud

# data[].attributes.location_name
Haljala paisjärv, Haljala, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Haljala paisjärv, Haljala, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Haljala paisjärv, Haljala, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Maheda järv, tuntud ka kui Haljala paisjärv või Veskijärv, on tehisjärv Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas, Haljala alevikus. Järv on loodud paisutamise teel, mis tähendab, et see on tekkinud jõe või oja paisutamise teel. Maheda järv ei ole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Järve ümbrus on tuntud oma kauni looduse poolest, pakkudes silmailu igal aastajal. Paisjärve juures asus kunagi Maheda vesiveski, kuid kahjuks hävis see Teise maailmasõja käigus. Kuni 1985. aastani oli osaliselt säilinud veskitamm, mis süvendustööde käigus ümber kujundati. Veski endisel asukohal tegutseb tänapäeval Osaühing Maheda Veski, mis tegeleb taimekasvatuse abitegevustega.

https://et.wikipedia.org/wiki/Haljala_paisj%C3%A4rv

# data[].attributes.attachment_link.description
Haljala paisjärv ehk Maheda järv on järv Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Haljala alevikus. Veekogu pindala on 1,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 956 m.[1]

# data[].attributes.body
Tudusoo looduskaitseala hõlmab 4723,6 hektarit. Algselt loodi piirkonnas 1976. aastal pruunkarureservaat ning 1981. aastal Luussaare ja Tudu-Järvesoo sookaitseala. 1997. aastal sai sellest maastikukaitseala ning praegused piirid ja staatus kujunesid 2006. aastal.

Kaitseala sood on kujunenud madalaveeliste järvede ja allikaliste gleimuldade soostumisel, kus turbakihi paksus ulatub kuni 6,5 meetrini. Piirkonna süda on Tudu järv, mille sügavus on 2,5–5 meetrit. Järve ümbritseb laukarikaste rabade võrgustik. Luussaare rabas asuvad lehtmetsaga kaetud soosaared – Luussaar ja Sikusaar –, mis on olnud sõdade ajal varjepaigaks.

Tudusoo looduskaitseala on koduks mitmetele haruldastele liikidele, sealhulgas must-toonekurele, kalakotkale ja lendoravale, valgeselg-kirjurähnile ja metsisele ning saarmale.

Tudusoo sood on väärtuslikud ürglooduse objektid, pakkudes elupaika haruldastele liikidele.

# data[].attributes.body
Põlula kalakasvatuskeskuse ümbruses asuvad loodusrajad pakuvad võimalust jalutada kaunis looduskeskkonnas ja näha veekogude ökosüsteemi kohta. Seal saab näha ka erinevaid linnuliike ja teisi looduslike vaatamisväärsusi.

https://www.kalapeedia.ee/4697.html

# data[].attributes.location_name
Turu plats 1, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Skulptuur on pühendatud maailmakuulsale heliloojale Arvo Pärdile, kes veetis Rakveres oma lapse- ja nooruspõlveaastad ning alustas siin oma muusikaõpinguid.

Kuju on inspireeritud heliloojast noorusajal, mil ta käis Turu platsil (praegusel Keskväljakul) telefoniposti otsas asuvast valjuhääldist raadiosaateid ja muusikat kuulamas.

# data[].attributes.body
Eru lahe ääres asuv paadikujuline vaateplatvorm on ainulaadne koht, kust saab nautida kauneid merevaateid ja rahulikku loodust. Platvorm on ehitatud meenutama vana paati ning pakub külastajatele mugavat võimalust mere ääres puhata ja ümbrust imetleda. See on ideaalne paik päikeseloojangu vaatamiseks ja looduse nautimiseks.

https://virumaateataja.postimees.ee/3920975/paadikujuline-vaateplatvorm-ootab-vaadet-nautima

# data[].attributes.location_name
Juhan Kunderi monument, Pikk tänav, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Juhan Kunderi monument on püstitatud Eesti rahvusliku ärkamisaja tegelase, Rakveres elanud koolimehe ja näitekirjaniku Juhan Kunderi mälestuseks.

Roman Haavamägi loodud monument avati seoses Juhan Kunderi 50. surma-aastapäevaga 24. aprill 1938.

Huvitav teada: Monument asub paigas, millest mööda kulges pikki aastaid Juhan Kunderi kodutee.

# data[].attributes.body
Vainupea on Lääne-Virumaal Haljala vallas samanimelisel neemel asuv küla. Paiknedes Lahemaa rahvuspargi idapiiril Vainupea jõe suudmes. Idast, lõunast ja läänest piirneb küla männi- ja segametsadega, põhjast merega. Vainupea küla on osaks Karepa kandist. Küla juurde kuulub kalurite ja hülgeküttide peatuspaigana tuntud Vaindloo saar, Eesti Vabariigi kõige põhjapoolsem punkt ning seal asub ka Vainupea jõgi. Vainupea jõgi kuulub Soome lahe vesikonda. Jõgi saab alguse Haljala vallas Tatruse külas ning suundub Soome lahte Vainupea külas. Vainupea jõe veetüüp on heledaveeline ja vähese orgaanilise aine sisaldusega. Jõe suudme lähedal asub rippsild, mis on populaarne vaatamisväärsus ning pakub kauneid vaateid ümbritsevale loodusele.

https://www.vainupea.ee/kula/ajalugu

# data[].attributes.body
Vinni mõisa park kuulub Vinni mõisa juurde. Park on vabakujunduslikus stiilis. Parki iseloomustavad suured küpsemad puud, hooldatud muru ja ajaloolised jooned, muutes selle meeldivaks kohaks nii kohalikele elanikele kui ka külastajatele. Vinni mõis ja park on läbinud erinevaid muudatusi, kuid need jäävad piirkonna kultuuriliseks maamärgiks.

# data[].attributes.body
Selja mõis oli rüütlimõis Virumaal Haljala kihelkonnas, mõisasüdamega praeguse haldusjaotuse järgi Lääne-Viru maakonna Viru-Nigula valla Selja külas.

Selja mõis on rajatud 15. sajandil. Selja mõisale kuulusid Selja, Rutja, Karepa ja Toolse küla maad.

Selja mõisal oli ka kaks karjamõisa.

Mõis oli omatud mitmete aadlikute poolt, 16 sajandi teisest poolest kuni mõisa võõrandamiseni 1919. aastal.

# data[].attributes.location_name
F. R. Kreutzwaldi tn 2a, Rakvere, 44314 Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Rakvere mõisa karjapoiss leidnud kord linna lähedalt maa seest poti kus oli kuldraha. Ausa poisina viis ta selle mõisahärrale. Tänuks sellele, et viis sai karjapoiss tänu eest 5 rubla raha ja ühe lehma.

Rakvere lood ja legendid Odette Kirss lk 30

# data[].attributes.attachment_link.description
Rakvere mõis (saksa keeles Schloß Wesenberg) oli rüütlimõis Rakvere kihelkonnas Virumaal.[1]

# data[].attributes.location_name
Roela käbikuivati, Tartu mnt, Roela, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Roela käbikuivati, Tartu mnt, Roela, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Roela käbikuivati, Tartu mnt, Roela, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Roela käbikuivati ehitati 1928. aastal ning oli tollal oma ala moodsaim rajatis. Siin kasutati innovaatilist käbide eelsoojendust, mis kiirendas oluliselt kuivatamisprotsessi ja parandas seemnete kättesaadavust.

Enne Roela käbikuivati rajamist oli Eestis vaid neli käbikuivatit, kuid vajadus kvaliteetsete okaspuuseemnete järele oli suur. Kuna okaspuud ei anna igal aastal ühtlaselt käbisid ja mõnel aastal võib saak isegi täiesti ikalduda, oli oluline varuda seemneid headel aastatel tagavaraks.

Varasematel aegadel tegelesid käbikorjamisega peamiselt naised ja lapsed, kelle töö tasustamiseks kasutati sageli kartuleid.

Tänapäeval pakub Roela Käbikuivati lisaks ajaloolisele pärandile ka võimaluse avastada ümbritsevat loodust. Käbikuivati juurest algavad mitmed metsarajad, kus saab tutvuda Eesti pikima oosi põlismetsaga ning seal leiduvate vääriselupaikadega.

https://roela.ee/kabikuivati

# data[].attributes.attachment_link.title
Märts, Käbimaja avamine 2008, Tõnis Nurk_huge

# data[].attributes.location_name
Kadrina Keskkool, Rakvere tee, Kadrina, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Kadrina Keskkool, Rakvere tee, Kadrina, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Kadrina Keskkool, Rakvere tee, Kadrina, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Esimesed viited koolile olid 17. sajandi lõpust, aga kool asutati 1902. Koolijuhatajaks sai Ernst Martinson ning õpilasi oli 32. 30. septembril 1906 avati kool taas Johannes Heinrich Lutheri erakooli nime all. Mitu aastat hiljem läks kools Undla valla haldusesse ning koolis õppis 151 õpilast. 1961. aastal lõpetas keskkooli I lend. 2011. aastast on gümnaasiumiastmes suunapõhine õpe. Suunadeks on humanitaar-sotsiaalsuund, loodusteaduste suund ja insener-tehnoloogiline suund. Hetkeseisuga õpib koolis 612 õpilast ja kooli direktor on Evelin Teiva. Kadrina keskkoolis on põhikool ja gümnaasium.

# data[].attributes.location_name
Kadrina laululava, Pargi tänav, Kadrina, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Kadrina laululava on oluline kultuuri- ja vabaõhulava, kus on aastakümneid korraldatud erinevaid kontserte, teatrietendusi ja rahvapidusid. Kuigi täpset ehitusdaatumit on raske kindlaks teha, on teada, et see on seal olnud juba mitmeid aastaid. Lisaks suurtele sündmustele kasutatakse laululava ka väiksemate koosviibimiste ja külapidude korraldamiseks. Üheks populaarsemaks sündmuseks on Kadrina vanavara- ja käsitöölaat.

# data[].attributes.location_name
Lai 20, Rakvere, 44308 Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Installatsioon “Tintinnebula” asub Rakvere Riigigümnaasiumi sisehoovis, mille autoriks on Timo Toots.

Vihmapiisad ja tuuleiilid panevad installatsiooni taldrikud helisema, talvisel ajal langevad taldrikutele aga lumemütsid.

# data[].attributes.body
Vetiku Väikejärv asub Veti külas ning selle pindala on 2,7ha ja kaldajoone pikkuseks on 759 meetrit. Järvest voolab läbi Vetiku peakraav. Järv on paisutatud, aga selle põhjas asuvad tõusuallikad. Järve voolab Vetika oja. Järve pöhjakaldal asub vana vesiveski hoone.

https://allikad.info/springs/EE02349/

https://www.kalapeedia.ee/3422.html

# data[].attributes.location_name
Aia talu - Koogu mõis, Koogu, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Aia talu - Koogu mõis, Koogu, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Aia talu - Koogu mõis, Koogu, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Koogu mõis asub Viru-Nigula vallas, Lääne-Virumaal, ja on üks paljusid Eesti ajaloolisi mõisasid, mille ajalugu ulatub sajandite taha. Koogu mõis on oma aja jooksul olnud mitmesuguste omanike käes, ning sellel on huvitav ja mitmekesine ajalugu, mis on seotud nii aadli kui ka talurahva eluga.

Koogu mõis ja selle ajalugu

Koogu mõis on rajatud umbes 18. sajandi alguses ja kuulus mitmesugustele aadli- ja mõisnikele. Mõis oli kunagi suursugune ja majanduskeskus, kus peeti kariloomi ja arendati põllumajandust. Ajalooliselt kuulus mõis mitmetele aadli- ja linnu-omandusele ning sai sageli uusi omanikke. Samuti kuulus mõis tihti kohalikele talurahvastele ja väike põllumajandusele.

# data[].attributes.body
Kunda rand on avalikuks kasutamiseks mõeldud supelrand. Rannas on riietuskabiinid, avalikud WC-d, mänguväljakud ja rannavolle platsid, lauatennise ja malelauad. Rannas on avatud suvekohvik (E-P kell 12-17).
Kunda rannas on võimalik sõita skuutrite ja jettidega.
Maa-ameti küsitluse põhjal oli Kunda rand eestlaste lemmikrand aastal 2023.

Kasutatud allikad:

https://puhkaeestis.ee/et/kunda-supelrand

# data[].attributes.attachment_link.description
Kunda rand on avalikuks kasutamiseks mõeldud supelrand. Rannas on laudtee, mis tagab ligipääsu randa nii lapsevankritega peredele kui ka ratastooliga