# data[].attributes.body
Slovenska družba je na splošno odprta za večjezičnost, še posebej zaradi geografske lege in zgodovinskih vplivov. Mnogi Slovenci se učijo več jezikov, predvsem angleščine, nemščine in italijanščine, že od mladih nog. Tudi v izobraževalnem sistemu je poudarek na učenju tujih jezikov. Kljub temu pa ostaja slovenščina osrednji jezik, kar je naravno za ohranjanje kulturne identitete. Tako bi rekla, da smo odprti za večjezičnost, vendar z močno poudarjeno vlogo slovenščine kot osnovnega jezika komunikacije in kulture.

# data[].attributes.body
Slovenija je večjezično usmerjena, kar se kaže tudi v izobraževalnem sistemu, ki ima obvezno učenje vsaj enega tujega jezika. Poudarja pomen znanja še drugega tujega jezika razen maternega.

# data[].attributes.body
Slovenija je majhna država z relativno malo prebivalstva v primerjavi z drugimi državami po svetu. Prav zaradi tega in pa specifičnega zgodovinskega in kulturnega ozadja slovenske družbe, menim da smo precej odprti do večjezičnosti. Že samo dejstvo, da je bila država v preteklosti večkrat del tujih večjezičnih imperijev, prispeva k določeni stopnji pomena večjezičnosti na našem ozemlju. Tudi danes je v šolah učenje tujih jezikov obvezno. Učenci se že v osnovni šoli kot obvezen predmet učijo angleščino, imajo pa tudi veliko možnosti (izbirni premeti in krožki), kjer se lahko učijo tudi druge jezike. Na gimnazijah je poleg angleščine obvezen tudi drugi tuji jezik, kot je nemščina, španščina, francoščina, ruščina, latinščina ... Na splošno bi lahko zaključila, da je slovenska družba na nekaterih področjih, kot sta področja izobraževanja in priznavanja manjšinskih jezikov, odprta za večjezičnost. Kljub temu pa je ohranjanje in krepitev slovenskega jezika še vedno osrednjega pomena.

# data[].attributes.headline
Ali je Slovenija odprta za večjezičnost?

# data[].attributes.subject
Ali je Slovenija odprta za večjezičnost?

# data[].attributes.body
Zdi se mi, da je Slovenija postala v zadnjih letih zelo odprta za večjezičnost. Danes to mnogi ljudje podpirajo, saj živimo v svetu, ki je globalno povezan in znanje tujega jezika pomeni veliko več, kot je včasih. Tako nam odpre širše možnosti, da uspemo v svetu in različnih državah. V Sloveniji dandanes redko kdo govori le svoj materni jezik, mnogo je ljudi, ki ne govori le enega tujega jezika, vendar se lahko aktivno ali pasivno sporazumeva celo v dveh ali več tujih jezikih. Po eni strani se mi zdi, da Slovenci vseeno cenimo svoj jezik in z njim svojo kulturo, po drugi strani pa menim, da veliko (predvsem mlajše generacije) dajo več pomena znanju tujih jezikov. Mislim, da smo Slovenci zelo odprti za večjezičnost in da bomo še bolj in bolj odprti za to v prihodnosti.

# data[].attributes.body
Slovenska družba je izrazito večjezično usmerjena. Slovenci sodimo med narode, ki znajo tekoče govoriti največ (tujih) jezikov. Slednje je razumljivo glede na to, da smo bili skoraj celotno zgodovino pod oblastjo drugega naroda. Tako so se naši stari starši v šolah učili rusko, srbsko ali nemško, naši starši nemško in predvsem angleško, ob mejnih območjih pa je bil močan vpliv italijanskega, nemškega in madžarskega jezika. Danes se je možno udeležiti tečajev ogromnega števila jezikov, ki jih lahko izberemo tudi za študij. Prek popularne kulture (serije, filmi, glasba, računalniške igre, podkasti, knjige ipd.) se širi vpliv angleščine in tudi vzhodnih jezikov (korejščina, kitajščina, japonščina). Zdi se, da je narečni jezik še vedno zelo pomemben del identitete Slovencev, medtem ko primanjkuje spoštovanja, negovanja in odličnosti v rabi knjižnega jezika.

# data[].attributes.body
Menim, da je v Sloveniji precej cenjeno, če govoriš več jezikov. Žal pa večina ljudi ni tako naklonjena vsem jezikom. Menim, da je zelo povezano s tem, od kod prihajaš. Pri ljudeh, ki prihajajo iz ''bolj razvitih'' držav, bolj cenijo njihov jezik.

# data[].attributes.body
Po mojem mnenju je Slovenija odprta za večjezičnost, kar se vidi že v tem, da so otroci že od malih nog s strani šolskega sistema in večine staršev soočeni z več jeziki, ne samo slovenskim. Že od prvega razreda osnovne šole imajo kot obvezen drugi jezik angleščino in kot možnost izbire za izbirni predmet tudi ostale tuje jezike (npr. italijanščino, španščino itd.). Večina staršev to podpira in otroke tudi doma uči drugih tujih jezikov, ki se jih nimajo na voljo naučiti v šoli. Iz teh razlogov menim, da je Slovenija večjezična država. Po drugi strani pa opažam, da smo Slovenci dokaj zaprt narod in nekateri (manjšina) so miselno še ostali v času vojne in nacionalizma ter to izražajo/prenašajo naprej še dandanes, kar se kaže tudi v tem, da nasprotujejo večjezičnosti in ne spoštujejo uporabe tujih jezikov na slovenskem ozemlju.

# data[].attributes.body
Slovenska družba je na splošno odprta za večjezičnost, saj je poznavanje več jezikov pogosto cenjeno in spodbujano. Slovenija je majhna država, obdana z različnimi jezikovno bogatimi regijami, kar vpliva na pozitiven odnos do učenja tujih jezikov. Poleg tega je angleščina pogosto uporabljena v izobraževalnem sistemu in poslovnem svetu.

Vendar pa obstajajo tudi področja, kjer je enojezičnost bolj prevladujoča. V mestnih okoljih in med mlajšimi generacijami pa je večjezičnost bolj razširjena in sprejeta. Na splošno lahko rečemo, da se slovenska družba vse bolj usmerja k večjezičnosti, čeprav z določenimi izzivi in razlikami med regijami

# data[].attributes.headline
Ali je slovenska družba odprta za večjezičnost ali smo enojezično usmerjeni?

# data[].attributes.subject
Ali je slovenska družba odprta za večjezičnost ali smo enojezično usmerjeni?

# data[].attributes.body
Menim, da slovenska družba postaja vse bolj odprta za večjezičnost, vendar je še vedno pretežno enojezično usmerjena, saj ima slovenščina osrednjo vlogo v vsakdanjem življenju. Kljub temu se povečuje poudarek na učenju tujih jezikov in vrednotenju jezikovne raznolikosti.

# data[].attributes.body
Menim, da je slovenska družba odprta za večjezičnost. Že v šolah je recimo vključeno poučevanje tujih jezikov. V Sloveniji imamo tudi narodne manjšine, kjer je še posebej dvojezičnost dobro uveljavljena tako v javnem življenju kot tudi v izobraževanju in upravi. Slovenija postaja precej multikulturna že zaradi priseljevanja ljudi iz drugih držav. To prinaša še večjo jezikovno raznolikost. Pomembno vlogo pa imajo tudi mediji. Le-ti imajo namreč vedno več vsebin v tujih jezikih.

# data[].attributes.body
Slovenija ni zelo velika država in ravno zaradi tega se mi zdi, da smo bolj večjezično usmerjeni. Če želiš imeti zaposlitev zunaj države, moraš nujno obvladati en tuji jezik. Sem tudi mnenja, da so nove generacije bolj naklonjene večjezičnosti, kot stare, saj so ti bolj domoljubni. Prav tako se mi zdi, da so izobraževalne ustanove večjezičnosti naklonjene. Od vrtca naprej se učimo angleščino in tudi na fakulteti moramo zelo veliko literature in člankov predelati tudi v tujem jeziku. Če kdo od tujcev vpraša Slovenca za pomoč, sem prepričana, da bi 90 % ljudi znalo in želelo pomagati v tujem jeziku.

# data[].attributes.body
Menim, da je Slovenija deloma odprta za večjezičnost, odvisno predvsem od tega, če narodnost tujca negativno, pozitivno ali nevtralno vrednotimo. Menim torej, da je odprtost odvisna predvsem od tega, ali imamo do narodnosti vpletenega predsodek ali ne. Predsodke imamo navadno do Albancev, Romov, Romunov, Bolgarov ...

# data[].attributes.body
Menim, da je slovenska družba odprta za večjezičnost, saj je znanje vsaj enega tujega jezika skoraj da nujno v današnjem življenju. Predvsem z angleščino se veliko srečujemo v vsakdanjem življenju in mislim, da se Slovenci zavedajo, da je znanje jezikov zelo pomembno.

# data[].attributes.body
VEČJEZIČNOST V SLOVENIJI

Menim, da je slovenska družba vedno bolj odprta za večjezičnost, čeprav je tradicionalno pretežno enojezična. Geografska lega Slovenije v Srednji Evropi, ki meji na Italijo, Avstrijo, Madžarsko in Hrvaško, jo seveda izpostavlja številnim jezikom in kulturam. Poleg tega se angleščina poučuje v šolah in se uporablja v podjetjih in turizmu, kar dodatno spodbuja večjezičnost. Vendar pa slovenščina ostaja uradni jezik in primarni medij sporazumevanja v vsakdanjem življenju, šolstvu in državni upravi. Kljub temu se vse bolj zavedamo prednosti večjezičnosti, zlasti med mlajšimi generacijami in v mestnih območjih, kjer sta mednarodno poslovanje in turizem bolj razširjena. Prizadevanja za učenje in uporabo dodatnih jezikov, kot so angleščina, nemščina, italijanščina in madžarščina, odražajo to odprtost. Čeprav je slovenska družba v praksi še vedno pretežno enojezična, je na splošno opazna in naraščajoča odprtost večjezičnosti, ki jo poganjajo gospodarske, izobraževalne in kulturne izmenjave.

# data[].attributes.body
Kljub majhnemu številu prebivalcev, menim, da je slovenska družba precej odprta za večjezičnost. Že če pogledamo, koliko ljudi gre kasneje v tujino ali na šolanje ali zaradi kariere in vsi te ljudje mislim, da se trudijo učiti tujih jezikov. Tudi v šolah imajo lahko učenci angleščino že v prvem razredu, prav kmalu pa se pojavijo še drugi izbirni jeziki, ki se jih učenci lahko učijo. Mislim, da Slovenija v tem smislu ponuja veliko možnosti za večjezičnost. Prav tako mislim, da se slovenska družba tudi zelo prilagaja tujcem, ki so prišli na novo in se trudijo sporazumeti tudi kaj v njihovem jeziku. Če bi pogledali celotno prebivalstvo mislim, da bi kmalu ugotovili, da je večina prebivalstva večjezičnega.

# data[].attributes.body
Menim, da je Slovenija dokaj večjezično usmerjena, saj poleg treh uradnih jezikov na ulicah slišimo še mnogo dugih jezikov. Poleg tega je že v osnovni šoli omogočeno, celo spodbujeno, da se učenci učijo tujih jezikov že od prvega razreda.

# data[].attributes.body
Menim, da je slovenska družba odprta za večjezičnost in da nismo zgolj enojezično usmerjeni. To lahko vidimo že v šolah, ko se učimo tujih jezikov, na primer angleščine in pa še dodatnih jezikov, kot so na primer nemščina, španščina, francoščina ... Na ta način širimo svoje znanje jezikov.

# data[].attributes.body
Menim, da je Slovenija država, ki je odprta za večjezičnost. Zgovorna je že samo ponudba tujih jezikov, ki se jih lahko posameznik nauči v sklopu šolanja - od osnovne šole do (vključujoč) univerze. V Sloveniji je tudi veliko število priseljencev, za katere je (vsaj po mojih izkušnjah) dobrodošlo, da se še naprej sporazumevajo tudi v svojem jeziku.

Zaradi naštetega torej povzemam, da je Slovenija naklonjena večjezičnosti.

# data[].attributes.body
Število priseljencev se zelo povečuje na našem ozemlju. S tem je učitelj primoran svoje delo, torej poučevanje ves čas prilagajati. Že sedaj je opaziti, da je v razredih veliko učencev, ki prihajajo iz različnih držav. Šolski prostor bo postal neko območje, kjer bo med prvimi zaznati to večjezičnost. Učenci se že v prvem razredu učijo angleščine, kasneje lahko dodajo tudi še kakšen drug jezik kot izbirni predmet. Te stvari so seveda dobre, vendar hkrati otežujejo delo učiteljem v šoli.

# data[].attributes.body
Menim, da smo Slovenci vedno bolj odprti za večjezičnost. Otroci se že od 1. razreda naprej učijo angleščino, v višjih razredih in v srednjih šolah pa se učijo vsaj še en tuji jezik (nekateri tudi več), npr. nemščino, španščino, francoščino itd. Poleg tega se tudi starejši vedno bolj zavedajo, kako pomembno je znanje tujih jezikov in se jih mnogi od njih učijo.

# data[].attributes.body
Slovenska družba postaja vedno bolj odprta za večjezičnost. Povečana mednarodna mobilnost, trgovina in sodelovanje prinašajo potrebo po večjezičnosti. Slovenci se vse pogosteje srečujejo z ljudmi iz drugih držav, kar spodbuja uporabo tujih jezikov. Slovenija je tudi kot turistična destinacija privablja obiskovalce iz celega sveta. Zavedanje, da je poznavanje tujih jezikov ključno za dobrodošlico in zadovoljstvo turistov, spodbuja večjezičnost v turističnih storitvah in okoljih. K raznolikosti jezikovnega okolja veliko pripomore tudi prisotnost priseljencev in tujcev v Sloveniji. To spodbuja tako domačine kot priseljence k učenju in uporabi različnih jezikov. Večjezičnost postaja vse bolj pomembna v izobraževalnem sistemu. Šole in univerze spodbujajo učenje tujih jezikov ter izmenjave študentov in profesorjev z drugimi državami. Podjetja in organizacije se vedno bolj soočajo z mednarodnim poslovanjem. Poznavanje tujih jezikov je ključno za uspešno komuniciranje s tujimi partnerji, kupci in trgi.

# data[].attributes.body
Mislim, da smo Slovenci zelo odprti za večjezičnost, saj skoraj vsak Slovenec govori vsaj en, po navadi dva tuja jezika. Mislim, da je to prav, vendar pa ne smemo pozabiti na svoj materni jezik. Moramo ga ohranjati, nanj biti ponosni in ga z veseljem in ponosom posredovati mlajšim rodovom.

# data[].attributes.body
Menim, da Slovenci vedno bolje sprejemamo večjezičnost, dvojezičnost in vse, kar pride s tem. Radi se tudi sami učimo različne jezike, se izobražujemo in to v svoj prid tudi dobro uporabimo. Pomembno je, da se zavedamo, da to zavest in sprejemljiv odnos prenašamo tudi na otroke oz. naše učence. Sprejemanje različnosti in vrednotenje le-te kot vsem enake je tisto, kar vodi v svet, ki bo lep za vse. Pomembno je, da se zavedamo, da nas to krasi in nam daje dodatno vrednost. S tem postanemo tudi konkurenčni na trgu, ki od posameznika zahteva vedno več in več.

# data[].attributes.body
Menim, da je slovenska družba usmerjena v večjezičnost. To se kaže že po uradnih jezikih Slovenije, saj sta uradna jezika tudi madžarščina in italijanščina. Prav tako se učenci že od prvega razreda naprej v šolah učijo angleščino. Z učenjem angleščine ali drugega tujega jezika nadaljujejo tidi v srednjih šolah. Poleg tega šole ponujajo še veliko tujih jezikov, ki se jih učenci/dijaki lahko učijo. Vse to nakazuje, da je slovenska družba usmerjena v večjezičnost.

# data[].attributes.body
Slovenija se mi zdi niti ne zelo odprta niti ne zelo zaprta družba, ko pride do vprašanja dvojezičnosti. Zavedamo se, da je potrebno znati tuje jezike, saj si le tako lahko zagotovimo, da se znajdemo tudi izven meja Slovenije. Na drugi strani pa vse priseljence spodbuja k usvojitvi slovenskega jezika.

# data[].attributes.body
V Sloveniji je uradni jezik slovenščina. Vendar pa imamo tudi več narodnomanjšinskih skupnost, ki govorijo svoje jezike (italijanščina, madžarščina, romščina). Že tukaj se kaže večjezičnost Slovenije. Dodatno pa imamo vse več kulturno in narodno mešanega prebivalstva, ki poleg slovenščine govori svoj materni jezik. Vse več ljudi pa govori angleščino, sploh mlajše generacije, ker je angleščina prisotna v šolah že v nižjih razredih.

# data[].attributes.body
Slovenija je manjša država z manjšim številom prebivalcev, ki ni od zmeraj samostojna. Že v osnovi se čuti vpliv nekdanje Jugoslavije, saj so prebivalci iz drugih jugoslovanskih držav, ki so se preselili takrat v Slovenijo, še vedno v njej. Prepričana sem da oni in njihove nove generacije znajo slovensko, a sem prepričana tudi v to, da doma ohranjajo jezik in svojo kulturo iz svoje izvorne države. Že to je eden od znakov večjezičnosti. Danes je v Sloveniji tudi vse več priseljencev, ki se (vsaj otroci) učijo poleg svojega maternega jezika učijo slovenščino. Če na večjezičnost gledamo na to, da posameznik govori več kot eden jezik, potem večjezičnost spodbujamo že v šolskem sistemu, saj je tuji jezik za učenje obvezen. Zaradi tega mislim, da je Slovenija zelo odprta za večjezičnost.

# data[].attributes.body
Slovenija je že od osamosvojitve večjezična. Zakaj? Zato, ker so že v času Jugoslavije govorili več jezikov, pa tudi mešanico le teh. Slovenci so hrvaški, bosanski, srbohrvaški jezik ohranili vse do danes. Poleg prej naštetih jezikov pa smo Slovenci ponosni na svoj državni jezik - slovenščino. Učimo se ga vsak dan in ni bojazni, da bi ga izgubili.

Brez dvoma lahko trdim, da smo večjezični, saj je tudi v šolah učimo več jezikov kot samo slovenščine. Učenci se z angleščino srečajo že v 1. razredu, kasneje v višjih razredih se učijo tudi nemščine/ španščine/ italijanščine ali drugih jezikov.

# data[].attributes.body
Menim, da je Slovenija naklonjena tujim jezikom, le če so "ta pravi". Takoj ko je ta jezik hrvaščina, srbščina, albanščina pa vsa ta naklonjenost izpuhti.

# data[].attributes.body
Glede na relativno majhnost Slovenije mislim, da je naša družba na nek način prisiljena v večjezičnost. Vsi, ki se v naši državi šolajo, morajo sigurno poleg sloveščine znati vsaj še angleški jezik, če se šolajo v srednjih šolah pa še en tuji jezik. S poznavanjem več jezikov se tako spoznavamo tudi z drugimi kulturami, ki so okoli nas, prav tako pa lažje vključujemo npr. priseljence v našo družbo.

L. L. I.

# data[].attributes.body
Menim, da je v Sloveniji večjezičnost zelo promovirana, saj se tujih jezikov učenci učijo že v osnovni šoli (učenje angleščine se bo sedaj pričelo že v 1. r.) ter gimnaziji, prav tako pa je veliko šol ponuja tudi razne izbirne predmete, pri katerih se učenci poleg angleščine učijo še druge tuje jezike. Na splošno menim, da znamo Slovenci in drugi manjši narodi več jezikov, kot večji narodi, katerih jeziki dominirajo v današnjem svetu. Pomembno pa je, da pri "jezikovni globalizaciji" ne pozabimo negovati našega jezika.

Mislim, da smo v Sloveniji naklonjeni večjezičnosti, kar se mi zdi tudi dobro, toda obstaja razlika med jeziki, ki so v družbi cenjeni in med tistimi, ki so nekoliko manj. Omenjeno lahko žal vidimo pri odzivu ljudi na osebe, ki govorita enega od jezikov bivše Jugoslavije, v primerjavi do oseb, ki govorijo npr. italijanščino ali pa francoščino.

# data[].attributes.body
Menim, da je slovenska družba večinsko usmerjena v večjezičnost. V izobraževanju se vedno bolj spodbuja učenje drugih jezikov in predvsem spoštovanje teh jezikov. Učenje angleščine se zdaj začne že v 1. razredu OŠ, nekateri starši pa svoje otroke vpišejo na tečaje angleščine že v času vrtca.

Mnogo ljudi v Sloveniji mora tudi v svojih službah redno in vsakodnevno uporabljati vsaj angleški tuji jezik, zato se nekako že kar pričakuje, da ga poznamo.

Tudi v šolah se učitelji (vsaj nekateri) želijo čim bolj približati tujcem, jim prevajajo, za njih individualizirajo delo, ga vključujejo v ure ...

Pri mladih je uporaba tujih jezikov (predvsem angleščine) postalo nekaj vsakdanjega; velikokrat pa slišimo predvsem starejše osebe, ki s tem niso prav zadovoljne, saj se bojijo, da bi angleščina kmalu izpodrinila slovenski jezik.

# data[].attributes.body
Glede na velikost naše države in na številčnost našega naroda menim, da se Slovenci zavedamo, kako koristna je večjezičnost. Del prilagajanja na svet in komuniciranje v njem je tudi učenje drugih jezikov. Danes imajo učenci že od prvih razredov dalje možnost učenja tujega jezika (največkrat angleščine, ponujene pa so tudi druge možnosti). Kraj bivanja v Sloveniji tudi lahko vpliva na znanje več jezikov (npr. Slovenci blizu italijanske meje navadno znajo ali poznajo italijanski jezik). Velikokrat smo tudi Slovenci tisti, ki se jezikovno prilagajamo tudi izven svoje države (npr. govorjenje v hrvaščini na Hrvaškem). Na takšne situacije gledam s pozitivnega vidika, saj se zavedam koristi, ki prihajajo z večjezičnostjo.

# data[].attributes.body
Menim, da je Slovenija po eni strani usmerjena precej enojezično, saj smo po večini zelo ponosni na naš materni jezik in ga poudarjamo in negujemo. Hkrati pa smo zelo odprti tudi za tujce in v veliki meri govorimo vsaj angleški jezik, kar tujcem omogoča lažje sporazumevanje. Menim, da je odvisno tudi od starosti, saj so starejše generacije hitreje "užaljene", če se kjerkoli v javnem prostoru uporablja karkoli drugega kot slovenski jezik, medtem ko so mladi precej bolj globalni in napredni ter razumejo potrebo po sporazumevanju v tujem jeziku. Zato bi rekla, da je slovenska družba odprta za večjezičnost.

# data[].attributes.body
Slovenija kot majhna država zajema veliko različnih kultur. Svojo raznolikost kaže tudi z dialekti. Z leti se mi zdi, da Slovenija začenja sprejemati in integrirati različne jezike in počasi se postavlja za to. So pa pomisleki o ohranjanju slovenščine in izginjanju nje, ki bi botrovali proti večjezičnosti.

# data[].attributes.headline
Menima, da je slovenska družba usmerjena v večjezičnost. Poleg maternega jezika se večina učencev v šoli uči vsaj en ali celo dva tuja jezika. Ne smemo pozabiti na pripadnike manjših (italijanske in madžarske). Že zaradi boljše komunikacije se pripadniki manjših učijo obeh jezikov in tudi tujih jezikov v šoli. Seveda ne smemo pozabiti na mednarodne šole, ki učencem v Sloveniji omogočajo učenje do kar 20 tujih jezikov. 

# data[].attributes.subject
Menima, da je slovenska družba usmerjena v večjezičnost. Poleg maternega jezika se večina učencev v šoli uči vsaj en ali celo dva tuja jezika. Ne smemo pozabiti na pripadnike manjših (italijanske in madžarske). Že zaradi boljše komunikacije se pripadniki manjših učijo obeh jezikov in tudi tujih jezikov v šoli. Seveda ne smemo pozabiti na mednarodne šole, ki učencem v Sloveniji omogočajo učenje do kar 20 tujih jezikov. 

# data[].attributes.headline
Menim, da je slovenski narod večjezično usmerjen. Dandanes je že znotraj družine velika prepletenost med različnimi narodi, ki govorijo različne jezike. V Sloveniji imamo tudi dve manjšini in dve manjšinski območji, na katerih sta poleg slovenščine še dva priznana uradna jezika; italijanščina in madžarščina. Menim, da smo kot Slovenci zelo nagnjeni k podrejanju drugim jezikom, v smislu, da če bomo srečali Italijana, se bomo prej mi začeli z njim pogovarjati italijansko kot pa obratno.

# data[].attributes.subject
Menim, da je slovenski narod večjezično usmerjen. Dandanes je že znotraj družine velika prepletenost med različnimi narodi, ki govorijo različne jezike. V Sloveniji imamo tudi dve manjšini in dve manjšinski območji, na katerih sta poleg slovenščine še dva priznana uradna jezika; italijanščina in madžarščina. Menim, da smo kot Slovenci zelo nagnjeni k podrejanju drugim jezikom, v smislu, da če bomo srečali Italijana, se bomo prej mi začeli z njim pogovarjati italijansko kot pa obratno.

# data[].attributes.body
Menim, da smo v času, ko vsak pasivno govori vsaj dva jezika. Slovenija je po mojem mnenju naklonjena dvojezičnosti, predvsem mladi. Nekateri starejši še imajo vedno zadržke do večjezičnosti v Sloveniji in zagovarjajo strogo uporabo slovenščine v Sloveniji. Vendar kljub temu zasledimo veliko dvojezičnih napisov, zaposleni morajo govoriti pasivno vsaj en tuji jezik, ker se na ta način lažje prilagodiš. Kljub temu, da bi se morali tujci prilagajati nam, ko pridejo v Slovenijo (tako kot se mi njim, ko pridemo v tujino) je to ravno obratno, saj so nekateri tuji jeziki bolj mednarodni, ki jih pozna večina ljudi po Svetu. Torej, Slovenija je zagotovo naklonjena večjezičnosti.

# data[].attributes.headline
Ali je slovenska družba odprta za večjezičnost ali smo enojezično usmerjeni?

# data[].attributes.subject
Ali je slovenska družba odprta za večjezičnost ali smo enojezično usmerjeni?

# data[].attributes.body
Rekla bi, da zelo odvisno od okolja. Opažam, da v centru Ljubljane nihče ne gleda postrani, če sliši kakšen drug jezik kot slovenščino. V tem okolju so ljudje vajeni turistov, poslovnežev in študentov z vsega sveta, zato jemljejo kot normalno, da na dnevni bazi slišijo različne jezike. V kakšnem manjšem mestu ali pa vaškem okolju pa je slika po mojem mnenju povsem drugačna. Drugačnost nasploh se v tovrstnih okoljih težje sprejema in slišimo lahko mnoge negativne komentarje, če v takšnem okolju naletimo na jezik, ki ni slovenščina. V okolju, iz katerega prihajam, je veliko Albancev in naj rečem, da še nisem govorila z osebo, ki je njihova prisotnost in govor ne bi motila. Naj zaključim, da določena okolja in ljudje v njih, večjezičnost bolje sprejemajo, nekateri (predvsem starejše generacije) pa slabše.

# data[].attributes.headline
Menim, da smo slovenska družba odprti za večjezičnost in hkrati ponosni na svoj materni jezik (ki je bil temelj našega narodnega gibanja v preteklih dveh stoletjih). Da smo odprti za druge jezike, menim, ker radi poslušamo glasbo v drugih jezikih, radi beremo leposlovje v drugih jezikih, soustvarjamo svetovni splet, želimo komunicirati z drugimi ljudmi tega sveta. Nenazadnje je večjezičnost norma v našem šolskem sistemu. Hkrati pa se mi ne zdi slabo, da želimo negovati tudi slovenski jezik. 

# data[].attributes.subject
Menim, da smo slovenska družba odprti za večjezičnost in hkrati ponosni na svoj materni jezik (ki je bil temelj našega narodnega gibanja v preteklih dveh stoletjih). Da smo odprti za druge jezike, menim, ker radi poslušamo glasbo v drugih jezikih, radi beremo leposlovje v drugih jezikih, soustvarjamo svetovni splet, želimo komunicirati z drugimi ljudmi tega sveta. Nenazadnje je večjezičnost norma v našem šolskem sistemu. Hkrati pa se mi ne zdi slabo, da želimo negovati tudi slovenski jezik. 

# data[].attributes.body
Menim, da prevladuje večji delež prebivalstva, ki je naklonjen večjezičnosti. Dandanes skoraj vsak zna več jezikov, tudi starši se odločajo za vpis otrok v tečaje angleščine že pred vstopom v šolo, saj poznajo pomen večjezičnosti v današnji kulturi. Sama prihajam iz turističnega kraja, kjer je znanje drugega jezika zelo priročno, namreč v poletnih mesecih se v več kot 90% časa sporazumevaš v drugih jezik. Posledično je znanje več jezičnosti v naših predelih še toliko bolj cenjeno.

Enojezično usmerjeno je večinoma starejša populacija, ki v učenju novih jezikov ne vidi smisla.

# data[].attributes.body
Menim, da smo Slovenci večinoma večjezično usmerjeni. Glede na opažanja družbe ugotavljam, da Slovenci podpiramo, da zna človek govoriti več jezikov, ker mu to odpira poti v svet, hkrati pa ne podpiramo, da "Slovenski" otroci slovenščino "mešamo" z drugimi jeziki, npr. starejši so zgroženi če slišijo mladino reči "Kako sem pa danes tired." ipd. Morda ker ne razumejo pomena tuje besede ali pa zaradi patriotizma. Slovenci imamo tudi težave, če priseljenci, ki v naši državi živijo že več let, še vedno ne govorijo slovensko. Starejši težje sprejemajo mešanje slovenskega in kakega tujega jezika, mladi pa s tem nimajo toliko težav. Menim pa da oboji, tako starejši kot tudi mladi podpirajo učenje tujih jezikov in da jim je v ponos, če lahko rečejo, da govorijo več kot en jezik.

# data[].attributes.body
Menim, da so se Slovenci še posebno v preteklosti zelo zavzemali za naš jezik. Ker nas je bilo od vedno tako malo, so želeli slovenščino kar se da ohranjati in prenašati na naslednje rodove. Ker so se tako zelo borili za naš jezik, pa se mi zdi, da je večina Slovencev zelo negativno nastrojena proti drugim južnoslovanskim jezikom. To pa se je ohranilo tudi do danes, sploh pri starejših prebivalcih. Če pa kdo govori npr. angleški jezik, pa so bolj pozitivno naravnani do njega. Angleščina je po mojem mnenju pri ljudeh predstavljena kot jezik inteligentnih in zato tudi bolj cenjen in manj negativno nastrojen. Če povzamem, je odprtost do večjezičnosti/enojezičnosti pri slovenski družbi odvisna od jezika, ki ga posameznik govori.

# data[].attributes.body
Menim, da je Slovenija vse bolj odprta za večjezičnost, ker prihaja k nam vse več priseljencev iz različnih koncev sveta. Večina Slovencev se poleg maternega jezika uči še veliko drugih tujih jezikov, saj so jim dobra odskočna deska za študij ali delo v tujini. Tudi novodobne službe zahtevajo vse več znanja o jezikih, veliko ljudi tudi potuje in se jezika uči neposredno iz okolja.

# data[].attributes.body
Slovenija je zelo prilagodljiva država glede uporabe drugih jezikov. To pripisujem predvsem naši majhni državi in zgodovini, ko smo bili ves čas pod vplivom drugih držav. Se vedno prilagajamo turistom, uporabljamo angleščino ali celo njihov jezik, če ga znamo. Drugačna situacija pa se mi zdi v primeru priseljencev. Od njih pričakujemo, da se nemudoma naučijo našega jezika, nismo strpni. Tudi v šolah se od učencev priseljencev pričakuje, da čim prej uporabljajo in razumejo naš jezik.

# data[].attributes.body
Uradni jezik v Sloveniji je slovenščina, vendar je večjezičnost v družbi vsekakor prisotna. Zaradi geografske lege in zgodovinskih dejavnikov Slovenci pogosto govorimo več jezikov, kot so na primer angleščina, nemščina, italijanščina in drugi jeziki. V bližnji prihodnosti se bodo otroci začeli učiti angleščino že v 1. razredu osnovne šole. Posledično menim, da se Slovenci zavedamo pomembnosti večjezičnosti. Prav tako je večjezičnost v poslovnem svetu vse bolj pomembna, saj omogoča lažje komuniciranje in poslovanje na mednarodni ravni. Kljub temu pa se lahko v določenih kontekstih in okoljih še vedno srečamo z enojezično usmerjenostjo, predvsem Slovenci ne sprejemajo priseljencev iz sosednjih južnih držav in neodobravajo uporabo njihovega prvega jezika v Sloveniji. Slovenci se zaradi majhnosti naroda tudi precej bojimo, da bomo "izmurli", zato na splošno priseljencev neodobravamo kar lahko pomeni, da ne sprejemamo niti njihove večjezičnosti. Ne glede na to, pa menim, da večina Slovencev govori vsaj 2 jezika in znamo v večini kontekstov to tudi ceniti.

# data[].attributes.headline
Slovenija kot večjezična družba - Martin Koncilija

# data[].attributes.subject
Slovenija kot večjezična družba - Martin Koncilija

# data[].attributes.body
Skozi zgodovino sta bila slovensko ozemlje in slovenski narod del različnih držav in kultur in s tem obdana z različnimi jezikovnimi družinami. Pod vladavino tujcev se je naša narodna zavest krušila in naš jezik spreminjal. Posledice tega so vidne še v današnjem času. Čeprav je javni jezik Slovenije slovenščina, se na večih mestih ob meji spoštuje dvojezičnost prebivalcev. Prav tako smo zelo razumevajoči s turisti in priseljenci; zaradi našega nadpovprečnega znanja tujih jezikov se z njimi sporazumevamo v večjih evropskih jezikih (španščini, nemščini, italijanščini in angleščini), z državljani držav bivše Jugoslavije pa še vedno uporabljamo mešanico jugoslovanskih jezikov. Filmom (razen risanih filmov) dodajamo podnapise in jih ne prevajamo. Čeprav na prvi pogled delujemo kot homogena družba, smo dovzetni za tuje jezike in kulture.

# data[].attributes.body
Slovenija je ena manjših držav, ki še zdaleč ni neodvisna. Veliko delodajalcev kot zaželeno kompetenco pri svojih delavci išče ravno znanje tujih jezikov, še posebej angleščine in nemščine. Kljub temu, da je enojezičnost v Sloveniji še kakšno desetletje nazaj predstavljala normo, se Slovenci v 21. stoletju odpiramo navzven. Današnje generacije mladih so vse bolj odprte za večjezičnost in jo celo spodbujajo. Pri vsem tem pa se odpira nov problem. Slovenski mladi namesto slovenščine vse več uporabljajo jezike bivše Jugoslavije in si s tem želijo pridobiti svoje mesto v družbi, kar na nek način razjeda slovensko kulturo in njen jezik. S tem ne želim izpostaviti jezikov bivše Jugoslavije kot manjvredne, vendar se mi zdi dobro, da Slovenija in z njo šolski sistem spodbujajo raznojezičnost za namen komunikacije z ljudmi izven meja Slovenije hkrati pa spodbujajo zavedanje o pomembnosti slovenskega jezika. Nihče namreč ne želi izgubiti tega, za kar so se naši predniki toliko let trudili.

# data[].attributes.body
Mislim, da je Slovenija precej večjezično usmerjena. Angleščina se pojavlja na vsakem vogalu, otroci se jo učijo že v prvem razredu, ponekod že v vrtcu, saj danes vsi pričakujejo, da znaš angleško. Na fakulteti gledamo posnetke v angleščini, imamo predavanja v angleščini in beremo članke v angleščini pa se nihče ne sprašuje, če kdo mogoče ne bo razumel. S tujci, ki so priseljeni nimamo nobenih težav govoriti v angleščini, če niso iz bivše Jugoslavije, niti ne pričakujemo, da se bodo naučili slovenščino. V pogovornem jeziku se pojavlja angleščina. V našem prostoru se vse več sliši tudi južnih jezikov, ki pa so manj zaželeni, kot angleščina. Povsod pa je cenjeno in doda dodatno vrednost, če znamo več jezikov.

# data[].attributes.body
Mislim, da je Slovenija večjezično usmerjena, saj ogromno mladih govori več tujih jezikov, ki se jih nauči v šoli in jih kasneje tudi uporablja v praksi. Prav tako imamo skupno zgodovino z balkanskimi državami, zato ogromno ljudi obvlada tudi hrvaščino, srbščino in bosanščino. Tudi nekateri starejši se vse bolj učijo angleškega jezika, saj je postal pri nekaterih službah že skoraj pogoj.

# data[].attributes.body
Menim, da smo v Sloveniji večinoma usmerjeni k večjezičnosti. Že prisotnost dveh narodnih manjšin prebivalce na teh območjih spodbuja k razumevanju in komuniciranju v vsaj še enem jeziku, bodisi v madžarščini, bodisi v italijanščini. Zdi se, da smo mlajše generacije v večji meri odprte za večjezičnost, saj že osnovne in srednje šole spodbujajo učenje tujih jezikov tako v okviru rednega pouka, kot tudi v obliki izbirnih predmetov. Na večjezičnost Slovencev pa vplivajo tudi mediji, glasbena in filmska industrija ter to, da smo relativno majhna država.

# data[].attributes.body
Menim, da je Slovenija odprta za večjezičnost in to tudi podpira. To se kaže v osnovni šoli, ko spodbuja različne jezikovne predmete (npr. nemščina, angleščina, francoščina ...). Znanje teh jezikov se kasneje nadgrajuje tudi v srednji šoli. Menim, da nam znanje različnih jezikov daje ogromno prednost, saj nam omogočajo večjo mobilnost in stik s svetom. Večina Slovencev se zaveda te prednosti, čedalje več je zanimanja tudi za razne jezikovne tečaje, kar kaže na to, da precej cenimo to, da imamo željo po govorjenju tujih jezikov.

# data[].attributes.body
Menim, da je slovenska družba odprta za večjezičnost, kar lahko dokažemo s tem, da večina Slovencev govori več jezikov, tudi v šolah se uči veliko tujih jezikov (angleščina, nemščina, španščina francoščina, italijanščina ...), ponekod že od prvega razreda. Tudi v svetu smo Slovenci znani po tem, da dobro govorimo tuje jezike.

# data[].attributes.body
Menim, da je Slovenija država, ki je odprta za večjezičnost. Sploh zato, ker Slovenija velja za tranzitno državo velja, da brez znanja vsaj angleškega jezika, težko dobimo redno zaposlitev in sodelujemo s strankami.

# data[].attributes.body
Menim, da slovenska družba ni več enojezično usmerjena. Čeprav je pričakovano, da večina ljudi govori en sam jezik in dvojezičnost ali večjezičnost predstavljata neko odstopanje, je možno opaziti večji porast teh pojavov. Vedno več je ljudi, ki so večjezični, torej uporabljajo dva ali več jezikov oz. vsaj kombinirajo uporabo več jezikov. Naša država je tudi zelo majhna in posledično govorimo jezik, ki v svetu ni prisoten. Zato se zavedamo pomembnosti znanja tujih jezikov. Poleg tega pa pri nas živi veliko preseljencev, katerih otroci nato obiskujejo slovensko šolo in posledično govorijo dva jezika.

To kaže, da je večjezičnost pogosta
pojav in da enojezičnost ni resnična norma v svetu.

# data[].attributes.body
Zdi se mi, da je večjezičnost in nuja po tem preplavila Slovenijo v 80. ali 90. letih, sploh v procesu njenega osamosvajanja. Takrat se mi zdi, da se je znanje več jezikov začelo smatrati kot velika prednost na trgu in se je zato zelo spodbujala. Se mi zdi, da ne smemo zanemariti, da je starejša populacija tudi večjezična (bolj z jeziki bivše Jugoslavije in ne znajo angleščine), čeprav jih večkrat označimo za tiste, ki so le enojezični. Na vseh potovanjih se sporazumevamo v angleščini, prav tako pa je angleščina obvezen predmet že v drugem razredu, tako da vsaj dvojezičnost zagotovo spodbujamo. Vse vzgojno izobraževalne ustanove pa več kot spodbujajo učenje več tujih jezikov.

# data[].attributes.body
Menim, da je Slovenija odprta za večjezičnost. To lahko opazimo zelo hitro - večino ljudi se trudi s tujci govoriti vsaj v angleškem jeziku, na voljo je izredno veliko jezikovnih tečajev, v večini poklicev je zaželeno/potrebo znanje vsaj enega tujega jezika ipd. Menim, da je Slovenija premajhna dežela, da bi spodbujala le enojezičnost.

# data[].attributes.body
Glede na našo zgodovino bi lahko rekli,  da je bila družba nekako vedno večjezična, saj se Slovensko velikokrat govorilo na skrivaj, na uradih pa smo uporabljali jezike okupatorjev. Tudi v Jugoslaviji se je pričakovalo znanje srbsko-hrvaškega jezika. Menim, da sta zgodovina in naša majhnost dva pomembna razloga, zakaj bi Slovenijo imenovala kot večjezičnost. Srbo-hrvaško še danes govorijo starejše generacije, poleg tega Slovenski veliko dopustujejo na Hrvaškem, kjer so v stiku s hrvaščino. Tudi potovanje in delovne/študijske migracije so velik razlog za večjezičnost, saj smo mi tisti, ki se moramo zaradi naše majhnosti prilagoditi pri jeziku. Tudi to, da imamo v šolah vedno večjo možnost izbire za učenje tujih jezikov, starostna meja začetka učenja pa se znižuje, nakazuje sposobnost za večjezičnost. Ocenila bi, da največ ljudi uporablja poleg slovenščine še srbohrvaški jezik, angleščino in nemščino.
Menim, da odprtost Slovenije nikoli ni bilo vprašanje, pač pa pričakovanje oziroma del obveze. Skozi zgodovino je bilo večje vprašanje o ohranjanju lastnega jezika.
Beti Škof

# data[].attributes.body
Menim, da je težko podati posplošeni odgovor, če je Slovenija pretežno enojezična/večjezična. Ampak moje mnenje je, da se sodobna družba močno nagiba k spoštovanju in širjenju večjezičnosti. Najprej bi se dotaknila podeželskega prebivalstva. Tu menim, da se je skozi stoletja odnos do večjezičnosti zelo izboljšal. Ampak v nekaterih odročnih vaseh je veliko ljudi enojezičnih. Tu imam v mislih starejše generacije. Če pa pogledamo njihove potomce, so nekateri že večjezični. Tu pa veliko pripomore šola. V njej se takoj srečajo z angleščino. Mislim, da se vsi starši zavedajo pomena znanja tujih jezikov, ker lahko to znanje njihovim otrokom odpira veliko vrat. Zavedajo se, da bodo morda študirali ali delali v tujini in znanje tujih jezikov je tam pogoj. Že v nekaterih Slovenskih podjetjih je znanje določenega tujega jezika pogoj za zaposlitev. Nek pregovor pravi, da je jezik ključ do srca. Mislim, da smo lahko srečni, da se v šoli srečujemo in osvajamo nove jezike. Tajda Štupar

# data[].attributes.body
Sama bi rekla, da je slovenska družba precej enojezično usmerjena, saj je slovenščina uradni jezik v Sloveniji in je prevladujoč jezik v javnem prostoru, izobraževanju, upravi in medijih. Prav tako ima Slovenščina ima pomembno vlogo pri ohranjanju in krepitvi nacionalne identitete.
Vendar pa je treba opozoriti, da je v slovenski družbi prisotna določena stopnja večjezičnosti, predvsem zaradi priseljevanja in mednarodnih povezav. Vendar vsem tujim jezikom slovenski narod ni preveč naklonjen. To se kaže predvsem v odnosu do hrvaškega, albanskega in makedonskega. Do teh jezikov čutimo večji odpor, ker imamo občutek, da bodo izpodrinili naš jezik. Kar pa se tiče jezikov, kot so angleščina, nemščina, španščina, te jezike smo kot narod lepo sprejeli in jih tudi veliko uporabljamo ter se nam zdijo uporabni. Poleg tega k večjezičnosti prispevajo tudi šole, ki poučujejo tudi drugi jeziki, kot tuji jeziki ali jeziki manjšin, kar prispeva k večjezičnosti v izobraževanju.
Bi pa rekla, da so mlajše generacije bolj naklonjene večjezičnosti, medtem ko starejše generacije morda izražajo večjo navezanost na slovenščino in poudarjajo njeno pomembnost.

# data[].attributes.body
Slovenska družba se lahko opiše kot večinoma enojezično usmerjena, saj je slovenščina uradni jezik in je najpogosteje uporabljen jezik v javnih institucijah, medijih in večini vsakodnevnih interakcij. Slovenščina je tudi glavni jezik, ki se poučuje v šolah in jezik, ki ga večina prebivalcev Slovenije uporablja kot svoj materni jezik.

Kljub temu pa je v Sloveniji prisotna tudi določena raven večjezičnosti, predvsem zaradi geografske bližine in zgodovinskih povezav z drugimi jezikovnimi skupinami. V nekaterih obmejnih območjih Slovenije, kot so Prekmurje, Koroška in Primorska, se govorijo tudi drugi jeziki, kot so madžarščina, nemščina, italijanščina in hrvaščina. Prav tako obstajajo manjšine, kot so madžarska, italijanska in romska skupnost, ki ohranjajo svoj jezik in kulturo.

Poleg tega se v večjih mestih, zlasti v Ljubljani, najdejo okolja, kjer se pogosto uporabljajo tuji jeziki zaradi prisotnosti tujih diplomantov, turistov in priseljencev.

Glede na to je lahko nekaj odprtosti za večjezičnost v Sloveniji, vendar pa je slovenščina še vedno prevladujoč jezik v družbi in javnih ustanovah.

# data[].attributes.body
Menim, da smo kot Slovenci izredno večjezično usmerjeni, saj se sami zavedamo, kako majhna država smo in kako malo ljudi na svetu govori slovenski jezik. Poleg tega mislim, da se zavedamo, da če želimo uspeti, potovati, komunicirati, se moramo zagotovo naučiti vsaj enega jezika - nikjer se namreč ne bodo z nami sporazumevali v slovenskem jeziku, še na Hrvaškem ne, kjer bi se dejansko lahko.

# data[].attributes.headline
Odprtost slovenske družbe do večjezičnosti

# data[].attributes.subject
Odprtost slovenske družbe do večjezičnosti

# data[].attributes.body
Menim, da je slovenska družba na tem področju naredila velik napredek in smo vedno bolj odprti za večjezičnost. Vidimo lahko, da se učenci v šolah začnejo prvega tujega jezika (angleščine) učiti prej, kot smo se ga včasih, poleg tega pa so učenci že v osnovni šoli bolj spodbujeni k temu, da se učijo najmanj dveh tujih jezikov. Poleg tega lahko opazimo tudi vse več služb, ki zahtevajo znanje več tujih jezikov. Vseeno pa bi izpostavila, da se cenjenje znanja več jezikov razlikuje od vsakega posameznika. Medtem, ko smo mladi usmerjeni k znanju več jezikov, da bomo lahko potovali, se sporazumevali s tujci in si ustvarjali tudi dobre karierne priložnosti, morda starejši nimajo takšnega prepričanja in se jim znanje več jezikov ne zdi tako pomembno.

# data[].attributes.body
Menim, da je slovenska družba na splošno usmerjena večjezično. Sicer je uradni jezik na večjem delu države slovenščina, slovenščina je močno prisotna na uradovalnem in šolskem področju. Hkrati pa večino ljudi lahko definiramo kot večjezičnih, kar lahko v oanovi izhaja že iz samega zgodovinskega ozadja. Večina starejše populacije ej vešča v srbo-hrvaščini.  Na ozemlju Slovenije so območja, kjer večina prebivalcev poleg slovenščine dnevno uporablja italijanščino, madžarščino, nemščino, hrvaščino. Menim da je glavni pomen za vzgojo večjezične družbe imel vsto v EU in globalizacijski vplivi. Tako večina slovendev, tudi mlajših, redno uporablja angleščino, španščino, nemščino... Menim, da večjezičnost počasi postaja spoštovana in iskana vrlina.

# data[].attributes.body
Menim, da je slovenska družba odprta za večjezičnost. V svojem obdobju življenja nisem dobila občutka, da bi bila strogo enojezično usmerjena. To se kaže že v samem šolskem sistemu - učenje različnih tujih jezikov, pomoč tujcem, ki se preselijo v Sloveniji. Že sama lega Slovenije nakazuje na območja dvojezičnosti, kjer se govorita oba jezika območja. Zdi se mi, da Slovenijo obišče tudi precej turistov, fakultete vsako leto gostijo tuje študente, kateri so tudi dokaz za večjezičnost. Poleg vsega tega pa so naši starši oziroma vsaj dedki in babici živeli v obdobju, ko se je govorila srbohrvaščina, tako, da so zagotovo dvojezični ali celo večjezični.

# data[].attributes.headline
Mislim, da je Slovenija večjezično usmerjena. 

# data[].attributes.subject
Mislim, da je Slovenija večjezično usmerjena. 

# data[].attributes.body
Menim, da je Slovenija zelo odprta država do večjezičnosti, včasih po mojem mnenju še preveč, saj takoj ko pride kakšen tujec v našo državo, se takoj prilagajamo njegovemu jeziku. Res je, da smo precej majhni in da je zato naš jezik v svetu dokaj ne znan, vendar pa se mi zdi, da si s tem prilagajanjem ne delamo usluge, saj tako tujci nimajo priložnosti se pogovarjati oz. slišati naš jezik. Seveda pa je po eni strani to tudi nekaterim zelo všeč, da ko pridejo v našo državo nimajo težav se v angleščini sporazumeti.

# data[].attributes.body
V Sloveniji se zaradi naše zgodovine še vedno zelo prilagajamo, kar se tiče uporabe drugih jezikov, kar pomeni, da smo usmerjeni v večjezičnost in to tudi podpiramo. Prebivalci znamo vsaj dva jezika, ki jih tudi uporabljamo (slovenščina, srbo-hrvaščina, angleščina, nemščina ...). Zaradi čedalje večjega števila priseljencev, se veliko ljudi odloči naučiti zunanje jezike (ukrajinščina, ruščina, albanščina ...), ki nam omogočajo sporazumevanje z njimi. Največji vpliv tu ima angleščina, ki je v OŠ kaj hitro postal obvezni izbirni predmet, seveda pa nam zaradi vplivov filmov, serij, risank, knjig in glasbe ni tako težko usvojiti osnov, ki so potrebne za razumevanje in sporazumevanje. S tem si odpiramo pot v svet in tega se večina učencev in staršev tudi zaveda. Če bi bili trmasti in vztrajali le pri svojem jeziku (slovenščina), bi kaj hitro izgubili stike z zunanjim svetom, prijatelje in možnost za obisk tujih krajev, ki pa je veliko ljudem v interesu. S tem pa si onemogočimo tudi možnost pridobivanja znanja na več različnih načinov, saj je veliko poučnih stvari prevedeno v angleščino in nekatere druge večje jezike, kar pa slovenščina ni.

# data[].attributes.headline
Odprtost slovenske družbe za večjezičnost

# data[].attributes.subject
Odprtost slovenske družbe za večjezičnost

# data[].attributes.body
Slovenija je majhna država, ki je definitivno pripravljena sprejemati večjezičnost in ni enojezično usmerjena. To se kaže že ve tem, da imamo območja, kjer je prisotna dvojezičnost zaradi manjšin. V šolah se učimo več tujih jezikov, kar nakazuje na naklonjenost in odprtost družbe do drugih jezikov. Poleg tega je Slovenija majhna država in jo govori malo ljudi, zato je za preboj na tujo sceno potrebno obvladanje še drugih tujih jezikov. Poleg tega je Slovenija tudi tranzitna država, z ugodno lego, kjer poteka mešanje več jezikov in kultur že samo zaradi gospodarstva. Poleg tega pa je še vedno pomembno ohranjanje slovenskega jezika, saj je pomembno za ohranjanje kulture. Slovenija je bila del federacije, kjer so bili prisotni tudi drugi jeziki. Lahko bi rekli, da je navajena na prisotnost in mešanje drugih jezikov.

# data[].attributes.body
Menim, da smo Slovenci premajhen narod, da bi lahko v današnjem svetu bili samo enojezično usmerjeni. Zakaj v današnjem svetu, ker je bila tudi moja stara mama Slovenka, pa je govorila samo slovensko, ni uporabljala nobenega tujega jezika, pa je bilo njeno življenje polno in ni imela hujših primanjkljajev. A družba v kateri živim jaz, rojena leta 1999 ali moja mama, rojena leta 1927, se vseeno precej razlikuje. Jaz že za to, da lahko končam fakulteto potrebujem uporabo angleškega jezika in to mi širi obzorja in me napolnjuje ter mi daje širino. Je tudi dobra odskočna deska za nadaljevanje moje poti učiteljice ali za katerikoli drugi poklic, s katerim se bom še v življenju srečala.

# data[].attributes.body
Slovenci smo precej ponosen narod in s ponosom predstavljamo in zagovarjamo, kar je našega. Tuje jezike in ljudi sprejemamo subjektivno (lastna presoja v katero kategorijo spada določena oseba/narod). Tujce iz južnih dežel bomo zato sprejeli težje in ne bomo zagovarjali, da bi govorili svoj materni jezik na našem ozemlju. Med tem ko bomo priseljence iz Nemčije, Španije ali Anglije sprejeli z odprtim srcem in jih spodbujali k govorjenju njihovega jezika. Vsi jeziki so pomembni in enakovredni, zato do take diskriminacije ne bi smelo prihajati.
Kot sam narod, pa se mi zdi, da smo večjezično usmerjeni. Že učence v osnovni šoli se spodbuja, da se čim hitreje začnejo učiti drugi tuji jetik (angleščina), saj ta postaja vse pomembnejši v svetu in se pojavlja že v veliki večini zaposlitev. Nekatere izmed učencem v kasnejših letih šolanja navduši še tretji tuji jezik (šole ponujajo širok spekter jezikov (nemščina, španščina, japonščina, kitajščina ...) in tako je slovenski narod vse bolj usmerjen v večjezičnost svojih ljudi.

# data[].attributes.headline
Ali je slovenska družba odprta za večjezičnost ali smo enojezično usmerjeni?

# data[].attributes.subject
Ali je slovenska družba odprta za večjezičnost ali smo enojezično usmerjeni?

# data[].attributes.body
Menim, da je slovenska družba odprta za večjezičnost. Danes se mladi v šolah in predvsem na spletu učijo različne jezike, najbolj prevladuje angleščina. Prav tako vse več poklicev zahteva poznavanje različnih jezikov, saj sodelujejo s tujimi strankami. Zaradi medijev, filmov in glasbe smo mladi naklonjeni večjezičnosti in nam to predstavlja nek izziv. Znanje tujega jezika nam pride prav tudi na študentskih izmenjavah. Manj sprejemljiva do večjezičnosti je starejša generacija, ki ni s tem toliko v stiku. Ampak večinsko smo pozitivno naravnani do večjezičnosti in jo sprejemamo z odprtimi srci.

# data[].attributes.headline
Menim, da je Slovenska družba kljub svoji majhnosti odprta za večjezičnost. To lahko dokažemo že v zamjestvu, ko sta uradna jezika italijanščina in ponekod madažrščina. Tudi napisi, table so tako v obeh jezikih in otroci so spodbujeni, da se  v šolah učijo oba jezika. Menim, da je Slovenija večjezična družba tudi za to, ker se v šolah že od prvega razreda naprej na voljo učenje tujega jezika. 

# data[].attributes.subject
Menim, da je Slovenska družba kljub svoji majhnosti odprta za večjezičnost. To lahko dokažemo že v zamjestvu, ko sta uradna jezika italijanščina in ponekod madažrščina. Tudi napisi, table so tako v obeh jezikih in otroci so spodbujeni, da se  v šolah učijo oba jezika. Menim, da je Slovenija večjezična družba tudi za to, ker se v šolah že od prvega razreda naprej na voljo učenje tujega jezika. 

# data[].attributes.body
Menim, da je večinsko Slovenija odprta za večjezičnost, saj imamo dve uradni manjšini, kjer imajo tamkajšnji učenci možnost učenja v obeh jezikih. Prav tako se v OŠ začne angleščina že s prvim razredom, tako da imajo učenci po koncu katerekoli stopnje šolanja znanje angleščine. Seveda si lahko kot izbirni predmet izberejo še kateri drugi jezik in ga sami zase ali pa skozi šolanje še v drugih ustanovah (jezikovne šole/tečaji - tudi teh je v Sloveniji veliko) poglobijo.
Žal pa sem mnenja, da so nekateri jeziki več vredni kot drugi - npr. vsi te pohvalijo, če se učiš angleščine, medtem ko so jeziki ''bivše Jugoslavije'' negativno ovrednoteni, k temu dodamo še ''romski jezik''.

# data[].attributes.body
Menim, da smo Slovenci premajhen narod, da bi lahko bili prepričani, da je slovenščina najpomembnejši jezik. Sicer je pomemben zaradi svoje kulture in vsega, kar spada pod slovensko kulturo, vendar se zavedamo, da je potrebno poznati več jezikov. če želimo konkurirati svetu oz. mu slediti in sodelovati. Na šolah se podpira  večjezičnost, čeprav včasih ni najbolje poskrbljeno za dane učence. Gre pa na bolje, saj je namesto tipičnega OPB, na mnogih šolah že razširjen program, k ponuja več možnosti brezplačnega učenja novih jezikov.
M.B.

# data[].attributes.body
Vsekakor sem mnenja, da je Slovenija večjezična. Ker smo tako majhni, smo odvisni in na nas vplivajo tudi ostale države in jeziki. Že iz zgodovine izhaja, da smo bili pod različnimi državami, jeziki so se menjali, zato je vsekakor to ostalo tudi v našem jeziku. Že ko hodiš po ulici, velikokrat slišiš tudi druge jezike, pa ne turistov, ampak domačinov. Že v šolah imamo na voljo mnogo tujih jezikov, vsaj 1 je vedno obvezen in nas spremlja tudi v našem vsakdanu. Angleščina je vse okoli nas in menim, da brez nje danes težko kam prideš.

# data[].attributes.body
Slovenska družba že v samem šolstvu spodbuja in podpira večjezinost. Meni, da si tudi zardi svoje majhnosti, sama slovenska družba prizadeva za odprtost in večjezičnost svojega okolja. Kot sem že omenila, že otroke v prvem triletju osnovne šole spodbujamo k znanju vsaj enega tujega jezka, večin šol pa ponuja tudi drugi tuji jezik (francoščina, italijanščina, ruščina, nemščina, grščina...). To nadaljujemo tudi tekom srednji šol in nenazadnje tudi jezikovnih šol in tečajev, ki jih imamo na razpolago. Poleg tega, naš jezik ni globalno razširjen, kar pomeni da pogosto za potrebe univerznega študija ne moremo uporabiti slovenskih člankov in knjig, saj niso prevedeni v slovenščino, ampak se poslužujemo člankov, ki sto tako v angleščini, kot tudi v katerem izmed druhih nam znanih jezikov.
Odprtost naše družbe na večjezičnost lahko opazimo tudi v večjih mestih, predvsem pa v turističnih hrajih.

# data[].attributes.body
Menim, da je Slovenija večjezično usmerjena. Sicer se mi je na začetku zdelo, da ni najbolj, vsaj mogoče starejše prebivalstvo, vendar sedaj vidim, da je. Stareji so se včasih učili srbohrvaščine, sedaj pa se v šolah učimo vsi še vsaj enega od tujih jezikov. Vedno več je tudi uporabe angleščine pri nas, saj je to postal zelo "popularen" jezik in ogromno ljudi gvori ta jezik, torej je postal nekako "svetovni jezik". Slovenščine tudi ne poznajo dobro v drugih državah, zato se moramo vedno spporazumevati v drugih jezikih.

# data[].attributes.headline
JE SLOVENSKA DRUŽBA ODPRTA ZA VEČJEZIČNOST?

# data[].attributes.subject
JE SLOVENSKA DRUŽBA ODPRTA ZA VEČJEZIČNOST?

# data[].attributes.body
Menim, da je slovenska družba odprta za večjezičnost, tudi če se sprva ne zdi tako. Če pogledamo najprej naše uradne jezike, lahko opazimo, da tam kjer so manjšine, sta uradna jezika tudi italijanščina in madžarščina. S tem pustimo in tudi opažamo, da se na tistih območjih tudi Slovenci učijo teh jezikov in jih tudi zelo dobro znajo. Prav tako lahko pogledamo šolski sistem – učenci se učijo angleščine že od prvega razreda dalje, prav tako pa je tudi veliko izbirnih predmetov, kjer lahko izberejo učenja različnih jezikov. V šoli je tudi vedno več tujcev, zato smo kot učiteljice dolžne učencu pomoči v njihovem jeziku kolikor se le da. V tem primeru se jasno vidi, da smo odprti za večjezičnost – menim, da v nasprotnem primeru ne bi bilo tako. Dodala bi še, da vsi, tako mladi kot starejši stremimo k znanju več jezikov, še posebej angleščine. To pa predvsem zato, ker si želimo potovanj, spoznavanja novih ljudi in pa tudi zaradi poklicnih poti. Večjezičnost postaja v naši družbi vedno bolj pomemben dejavnik za življenje v prihodnosti.
-Tina Iskra

# data[].attributes.body
Mislim, da je Slovenija odprta za večjezičnost. Če večjezičnost enačimo z angleškim izrazom "multilingualism" in jo definiramo kot območje, kjer je uradnih več jezikov oziroma območje, na katerem se govori več jezikov, nam ni potrebno globoko razmišljati, da ugotovimo, da to pravzaprav v Sloveniji že imamo/izvajamo. Zamejstvo in narodne manjšine - Italija in Madžarska - so najbolj jasen prikaz tega. Če za primer vzamemo Slovensko obalo (na primer mesto Koper) vidimo, da tam ne govorijo le slovensko, ampak ima enako težo tudi italijanščina. Če želiš v Kopru dobiti službo moraš znati oba jezika. Zato sem mnenja, da je Slovenija seveda odprta za večjezičnost, a najbolj vidno in pogosto je to na območjih narodnih manjšin.

# data[].attributes.body
Mislim, da je naša država naklonjena večjezičnosti. Čeprav se nam na "prvo žogo" zdi da ne, ampak če bolj pomislimo, hitro vidimo, da je. Če samo pogledamo naše področje dela, lahko hitro opazimo, da se bomo z večjezičnostjo srečevale vse pogosteje, kajti na naše ozemlje prihaja vse več tujcev zaradi različnih vzrokov. Posledično so se spremenile tudi naše navade. Danes imajo že starejši željo po učenju tujih jezikov z namenom, da bi sledili svetu. Tudi sami sistemi (podjetja) spodbujajo učenja tujih jezikov in s tem pridobivanja nekih novih kompetenc, ki so pomembna za nadaljne delo.

# data[].attributes.body
Menim, da slovenska družba zaradi svoje velikosti narode in države ne zatira večjezičnosti. Le-ta nam daje možnosti in priložnosti v širšem svetu, za napredovanje, potovanje, delo v tujini ... Slovenci tudi nimamo tako moče narodne zavesti (kot npr. Italija), da se zavestno ne bi usmerjali v učenje tujih jezikov. Zavedamo se, da je to potrebno in le dobro za nas. Veliko mladih pa se dan danes pogovarja celo raje v tujem jeziku, kot v našem maternem. To se mi sicer zdi preitrano in nekoliko nepotrebno, vendar, če odgovarjam na zgornje vprašanje: menim, da je slovenska družba odprta za večjezičnost.

# data[].attributes.body
Moje mnenje je, da je Slovenija usmerjena v večjezičnost. Starejše generacije, ki so živele in se šolale še v času Jugoslavije, so se učile srbohrvaščine, medtem ko se danes otroci učijo angleščine ali katerega drugega jezika. Tako ustvarjamo družbo, kjer vsak od nas zna več kot le naš materni jezik, ki pa ga sicer največ uporabljamo. Je pa tudi res, da je čedalje bolj popularno uporabljati več angleščine tudi v vsakdanjem življenju, saj se z njo srečujemo vsak dan - na televiziji, na socialnih omrežjih in internetu ...

# data[].attributes.headline
Ali je slovenska družba odprta za večjezičnost ali smo enojezično umserjeni?

# data[].attributes.subject
Ali je slovenska družba odprta za večjezičnost ali smo enojezično umserjeni?

# data[].attributes.body
Menim, da je slovenska družba odprta za večjezičnost. Že od vrtca naprej starši vpisujejo otroke v jezikovne tečaje, od prvega razreda naprej pa se vsi učijo tuji jezik. Tudi naši starši in stari starši, ki so živeli v Jugoslaviji, znajo govoriti vsaj dva jezika (slovenščino in srbohrvaščino). Prav tako v Sloveniji živijo pripadniki dveh narodnih manjših in je zato poleg slovenščine na teh območjih uradni jezik tudi madžarščina in italijanščina.

V Sloveniji živi veliko tujcev, v šolah se poskuša upoštevati njihov materni jezik (prevedena besedila v njihov materni jezik, vključi se njihovo kulturo, šege navade ...). Tako v osnovnih šolah, srednjih šolah in na fakultetah se spodbujajo tudi Erasmus+ izmenjave, kjer sprejemamo učence/dijake/študente iz drugih držav.

# data[].attributes.headline
Menim, da je slovenska družba usmerjena v večjezičnost. Večina ljudi danes se poleg svojega maternega jezika uči še vsaj enega tujega jezika v šoli. Znanje angleškega jezika je v današnji družbi tudi zelo cenjeno in potrebno, saj je to jezik, ki se ga uporablja na spletu, ki je dandanes zelo razširjen. 

# data[].attributes.subject
Menim, da je slovenska družba usmerjena v večjezičnost. Večina ljudi danes se poleg svojega maternega jezika uči še vsaj enega tujega jezika v šoli. Znanje angleškega jezika je v današnji družbi tudi zelo cenjeno in potrebno, saj je to jezik, ki se ga uporablja na spletu, ki je dandanes zelo razširjen. 

# data[].attributes.body
Po mojem mnenju je slovenska družba odrta za večjezičnost, saj če pogledamo šole (osnovne, srednje in tudi fakultete), opazimo, da se učimo različnih jezikov. Prav tako se mi zdi, da smo primorani biti usmerjeni v večjezičnost, saj smo Slovenci s svojim jezikom precej omejeni, saj je ta jezik uradno priznan le pri nas. Tudi veliko strokovne literature, filmov, knjig je v tujih jezikih, zato je znanje več jezikov skoraj nujno. Sam slovenski jezik nam niti ne odpira vrat v tujino, zato je pomembno, da se učimo več jezikov.

V Sloveniji imamo dve narodnostni manjšini in tako imamo poleg slovenščine še dva uradna jezika: madžarščino in italijanščino. In že če samo to pogledamo, prebivalci na območjih narodnostne manjšine uporabljajo oz. znajo vsaj dva jezika.

# data[].attributes.body
Menim, da je Slovenija zelo usmerjena k večjezičnosti. Kljub naši majhnosti, znamo kot narod veliko različnih jezikov. Imamo narodnostno mešana območja, kjer se zato govori več jezikov (nekateri so tudi uradni). Slovence vidim kot zelo prilagodljive, saj smo mi tisti, ki v tujini govorimo jezik države ali vsak nek tuj jezik, ko pa pridejo ljudje v Slovenijo, se pogosto zgodi, da smo zopet mi tisti, ki se jih prilagodimo in v lastni državi govorimo drug jezik za potrebe npr. turizma. Razumljivo mi je, da ne bodo znali slovenščine, a da pride Italijan in uporablja italijanščino namesto angleščine, ki bil nekako skupen jezik pri večini tujcev, tega pa ne razumem najbolje. Tudi v šolah je čedalje več otrok iz drugih držav in to pomeni, da moramo prilagajati pouk in se učiti drugih jezikov, kar še poveča našo večjezičnost. Menim, da mlajši s tem nimamo takih težav kot starejši, ki so v večji meri enojezični.

# data[].attributes.headline
Ali je slovenska družba odprta za večjezičnost ali smo enojezično usmerjeni?

# data[].attributes.subject
Ali je slovenska družba odprta za večjezičnost ali smo enojezično usmerjeni?

# data[].attributes.body
Slovenska družba je v večini naklonjena večjezičnosti. To nam lahko pove že to, da na slovenskem ozemlju živijo pripadniki dveh manjšin, in sicer pripadniki italijanske in madžarske manjšine. Prav zaradi tega sta poleg slovenščine še dva uradna jezika, in sicer italijanščina in madžarščina. Na teh območjih se učenci v veliki večini naučijo obeh jezikov, že zaradi boljše komunikacije.

Poleg naštetega pa se v našem šolskem sistemu zelo spodbuja učenje tujih jezikov. Učenci že v prvem razredu začnejo z angleščino, kasneje pa se lahko odločijo za dodaten jezik. V srednji šoli si prav tako poleg angleščine izberejo še drug jezik (npr. nabor različnih svetovnih jezikov, ki se jih lahko dijaki učijo; francoščina, nemščina, ruščina ...).

Kljub temu da večina učiteljev spodbuja učence k učenju novih jezikov, je še vedno veliko takih, ki imajo nekatere jezike (predvsem jezike nekdanjih držav Jugoslavije) za "manjvredne" (to lahko opazimo tudi s strani drugih). Vsekakor pa se mi zdi, da vsak jezik doprinese k jezikovni pestrosti in bi bili morali biti vsi bolj odprti za vse jezike.

# data[].attributes.headline
Ali je slovenska družba odprta za večjezičnost ali smo enojezično usmerjeni?

# data[].attributes.subject
Ali je slovenska družba odprta za večjezičnost ali smo enojezično usmerjeni?

# data[].attributes.body
Slovenija ima na svojem ozemlju dve narodno mešani območji na področju priobalnega in prekmurskega dela. Na območjih, kjer živita italijanska oz. madžarska narodna manjšina, pa sta uradna jezika še italijanščina oz. madžarščina. Skoraj vsak na omenjenih delih govori ali vsaj razume italijansko ali madžarsko, učenci se ju učijo v šolah ipd. S poznavanjem jezikov naših sosednjih držav je olajšana komunikacija že ob vsakodnevnih opravilih (npr. sama živim tik ob italijanski meji, pa četudi ne gre za narodno mešano območje, italijanščino razumem, kar mi olajša nakupovanje, potovanje ...).
Poleg omenjenih jezikov se v šolah največkrat kot prvi tuji jezik poučuje angleščino, ki je danes vodilni jezik v svetovnem merilu in ključ pri komunikaciji s 'svetom'. Dobro je, da imajo šole na razpolago učenje različnih jezikov, pa ne samo šole, organizirani so tudi razni tečaji, seminarji itd. pri katerih se posameznik lahko nauči novega jezika.
Generacije mojih starih staršev in staršev po večini obvladajo jezik nekdanje Jugoslavije, kar tudi prispeva k jezikovni pestrosti, opaziti pa je lahko, da se prevlada govorečih jezikov v državi skozi čas spreminja vseeno pa lahko sklepam, da je Slovenija odprta za večjezičnost.

# data[].attributes.body
Na svetu naj bi bilo okrog 7000 jezikov. V Sloveniji imamo območja narodnih manjšin, na katerih se govorita dva jezika, na primer v primorskem delu, kjer sta uradna jezika tako slovenščina kot italijanščina. V šoli je od drugega razreda dalje v večjem delu Slovenije obvezen angleški jezik, v tretji triadi lahko učenci kot izbirni predmet izberejo nemščino, italijanščino, francoščino, ruščino in še kateri drugi jezik, ki ga ponudi šola. Sprejemamo tudi dijake in študente v okviru mednarodne izmenjave in jih tudi sami vsako leto pošljemo na mednarodno izmenjavo v različne države. Vse to, kar sem omenila in še več, nam pove, da je slovenska družba v veliki meri odprta za večjezičnost.

# data[].attributes.body
Slovenska družba ima nekatere značilnosti, ki nakazujejo, da smo bolj enojezično usmerjeni, vendar pa se hkrati tudi pojavljajo trendi, ki kažejo na večjo odprtost za večjezičnost.Slovenščina je uradni jezik v Sloveniji in se uporablja v javnih institucijah, izobraževanju in medijih. Poleg tega je večina prebivalcev Slovenije slovenske narodnosti in se večinoma sporazumevajo v slovenščini. Vendar ima Slovenija tudi manjšine, ki imajo na našem območju dva uradna jezika, poleg tega ima Slovenija tudi številne tuje študente in priseljence, ki govorijo druge jezike. V nekaterih večjih mestih so na voljo tudi jezikovne šole, kjer se lahko ljudje učijo tujih jezikov. V poslovnem svetu in mednarodnem okolju je znanje tujih jezikov prav tako vse bolj pomembno, kar kaže na to, da se Slovenija odpira za večjezičnost. Največ raznojezičnosti najdemo pri mladih, ki so zaradi socialnih omrežij zelo izpostavljeni tudi drugim jezikom. V skupnosti je večjezičnost lahko tudi bogastvo, ki spodbuja razumevanje in sprejemanje drugih kultur in identitet. Čeprav lahko nekateri ljudje še vedno raje uporabljajo

# data[].attributes.body
Menim, da je večina oz. skoraj vsa Slovenija odprta za večjezičnost in posledično tudi smo večjezično usmerjeni. Če samo pogledamo osnovne in srednje šole, se učenci in dijaki učijo več tujih jezikov ter seveda slovenščino. Tudi ljudj, iz starejših generacij, želijo znati več jezikov, zato se učijo sami ali pa obiskujejo različne tečaje, saj se zavedajo, da jim znanje določenega jezika pomeni večjo “mobilnost”. Še vedno pa obstaja nekaj ljudi, vendar sama menim, da to dandanes zelo redko srečaš, ki prisegajo le na slovenščino in si niti ne želijo biti večjezični.

# data[].attributes.body
Menim, da je slovenska družba v večini naklonjena večjezičnosti.
Predvsem mlajše generacije se že v šoli učijo en ali dva tuja jezika (najpogosteje so to angleščina, nemščina, italijanščina, španščina). Kljub temu, da je angleščina v začetku šolanja ponujena zgolj kot izbirni predmet, se zanj odloči večina staršev. Pomemben vpliv imajo tudi tuji filmi, serije, knjige in glasba, preko katerih se pogosto naučimo vsaj osnov jezika.
Starejše generacije se pogosto tekoče sporazumevajo v jezikih, ki so se jih učili še v Jugoslaviji (srbščina, hrvaščina), pogosto govorijo tudi nemščino ali italijanščino (predvsem pokrajine, ki so bližje državnim mejam).
Slovenci smo v večini vsaj dvojezični, saj slovenščina v drugih državah ni razširjen jezik, in moramo na kakršnem koli potovanju uporabljati drug jezik. Pogosto pa govorimo več tujih jezikov, vsaj v enem se lahko tekoče sporazumevamo.
Večina Slovencev se zaveda pomena učenja tujega jezika, kar je vidno tudi v ponudbi različnih tečajev učenja tujih jezikov, pestra je tudi ponudba premetov tujih jezikov v osnovnih in srednjih šolah.

# data[].attributes.body
Menim, da je slovenska družba odprta za večjezičnost in vsekakor nismo enojezično usmerjeni. To lahko vidimo že s tem, da se v šolah učimo različnih tujih jezikov (angleščina, italijanščina, nemščina, španščina ...). V osnovnih šolah že praktično od prvega razreda dalje, nekateri pa svoje otroke že v vrtcu vpišejo na razne jezikovne "tečaje". Poleg učenja jezikov v šoli pa so naši starši živeli še v času Jugoslavije, kjer so uporabljali tako imenovano "srbohrvaščino", kar pomeni, da poleg slovenščine govorijo še en jezik. Kot zadnje pa bi omenila, da je k nam priseljeno kar nekaj kultur, ki govorijo drug jezik in nekako prispevajo k temu, da smo Slovenci večjezični narod.

# data[].attributes.body
V vsakdanjem življenju lahko opazimo različne poglede in odnose do uporabe tujih jezikov med pogovorom. Starejše osebe (večinoma, ne vsi) so zaskrbljene nad pogosto uporabo angleških besed v vsakdanjem pogovoru med mladimi. Bojijo se, da bo slovenski jezik izumrl. Po drugi strani, pa se uporaba le-tega v izobraževanju vse bolj spodbuja (npr. učenje angleščine je prestavljeno že v 1. razred OŠ, ponekod jo imajo celo že v vrtcih), saj znanje tujih jezikov odpira tudi več vrat v svet. Prav tako veliko literature, ki jo potrebujemo za izobraževanje, ni prevedene v slovenski jezik, torej nam znanje tujih jezikov pride zelo prav.

# data[].attributes.body
Zdi se mi, da je večina slovenske družbe večjezično usmerjena. To pokaže že sama starost otrok s katerimi se srečujemo na tečajih raznoraznih tujih jezikov. Mnoge starši namreč še pred vstopom v 1. razred vpišejo na tečaje angleščine. Dandanes imam občutek, da postaja poznavanje angleškega tujega jezika že nek "bare minimum" in je pričakovano, da bo vsak poznal vsaj 2 tuja jezika, kar je namreč tudi nekaj kar igra pomembno vlogo pri službenih poteh mnogih posameznikov. Kljub temu pa opažam, da se kaže v odnosu do jezikov tudi pri mnogih učiteljih bistvena razlika (zakaj namreč učitelji entuziastično omenijo, da imajo v razredu priseljenca iz Španije/Francije/Kitajske ipd. kot nekaj "eksotičnega" v istem stavku pa tisti iz Bosne ipd. ni nič kaj poseben in mu ne dajo enake pozornosti?)-katastrofalno vedenje, ki da učencem občutek, da ne smejo biti ponosni na svoj jezik. Kljub temu, da smo nagnjeni k temu, da je poznavanje jezikov nekaj k čemu naj bi stremeli jih prevečkrat rangiramo po tem "koliko so vredni v svetu/kateri se lepo slišijo in kateri manj sofisticirano).

# data[].attributes.body
Menim, da smo Slovenci precej ponosen in samosvoj narod. Zagovarjamo vse, kar je "našega" in tako le redkim dovolimo zares vstopiti v našo kulturo. Tuje jezike in ljudi, ki jih govorijo, sprejemamo subjektivno, glede na lastno presojo v kateri "rang" oseba spada. Primer: priseljence iz južnih držav bomo sprejeli težje, če jih sploh bomo, na našem območju jim ne bomo dovolili uporabljati maternega jezika, medtem ko bi Španca ali Nemca sprejeli celo malo podrejeno. Pa vendar so vsi jeziki enako pomembni in enakovredni med sabo. Slovenci priseljence generiramo glede na državo in njen status, iz katere prihajajo. Razumem, da se je v več desetletjih priseljevanja južnih narodov na naše ozemlje v nas prebudil strah, da nas bodo "izobčili", vendar to še vseeno ne opraviči odnosa in nespoštovanja do slehernika.

# data[].attributes.body
Menim, da je večina slovenske družbe večjezično usmerjena. Dandanes skoraj da vsak zna več jezikov. Že v osnovnih šolah so se učenci primorani učiti več jezikov. To se potem nadaljuje v gimnazijah, na fakultetah in v službah, v katerih komunicirajo s tujino, z njimi trgujejo ipd. Tudi številke knjige in filmi niso prevedeni in si jih moramo pogledati v drugem jeziku. Nekateri ljudje odidejo v tujino, saj je tam boljša odskočna deska za njihovo karierno pot. Glede na to, da slovenščino v primerjavi z drugimi svetovnimi jeziki govori zelo malo ljudi, se težko sporazumevamo zgolj v slovenščini. Tudi na potovanjih se večinoma sporazumevamo v angleščini. Enojezično usmerjena je večinoma starejša populacija ljudi, ki v učenju novih jezikov, potovanjih ne vidi smisla.

# data[].attributes.body
Slovenija je relativno majhna država z maloštevilskim narodom. Poleg tega nismo tako dolgo samostojni in slovenščina ni tako dolgo uradni in državni jezik. Bili smo pod oblastjo različnih narodov, katerim smo se morali podrejati in prilagajati, tudi na jezikovnem področju. Menim, da smo zato še vedno nekoliko podložni in nam ni nič nenavadnega se prilagajati širšemu kontekstu. Zdi se mi, da smo s slovenskim jezikom nekoliko omejeni, saj mnoge knjige ali pa članki sploh niso prevedeni v slovenščino. Torej smo jih primorani prebrati v tujem jeziku. Slovenski jezik nam tudi ne odpria vrat v tujino, saj z nekim projektom ali diplomo, ki je napisana v slovenščini, težje sežemo v tujino. Tudi mladi se zaradi medijev, filmske in glasbene industrije vse bolj naklonjeni tujem jezikom. Odprtost za več- in raznojezičnost se še posebej kaže v večjih mestih, kjer so ljudje navajeni na diversiteto, tudi na področju jezikov, medtem ko se mi zdi ta nagnjenost na ruralnih območjih nekoliko manjša.