# data[].attributes.body
Det mest tydelige tegn på at cataloniere ønsker selvstændighed er den gule sløjfe. Den gule sløjfe er blevet symbol for Cataloniens selvstændighed. Den fremgår overalt i bybilledet, hvor den hænger ud fra terrasser og er malet med graffiti over det hele. Men også borgerne bærer den som broche. Heriblandt Manchester citys træner, Pep Guardiola som er af catalansk baggrund. Det bliver altså en måde at udtrykke et politisk standpunkt.

(billede hvor der er skrevet freedom, som efterfølgende er streget over.)

Et eksempel på konflikt og splittede holdninger er dette billede, hvor nogen har skrevet ”frihed” på en statue (altså ja til selvstændighed), hvorefter nogen har overstreget det, fordi de ikke ønsker selvstændighed.

Lidt i tvivl om fortolkningen af dette billede. Det kunne også være symbol for at der ikke er frihed i Catalonien så længe de er en del af Spanien.

Det er også tydeligt at se at nogle bydele er mere inde for selvstændighed end andre. Fx i den gamle by, er der ekstremt mange tegn på, at denne bydel er for selvstændighed.

En anden tydelig tendens, er, at det er dem som, er FOR selvstændighed, som fylder mest i gadebilledet. Det er ekstremt tydeligt at mange borgere ikke er tilfredse med den spanske regering, og dens behandling af cataloniere.

# data[].attributes.body
Det er ikke muligt for Catalonien at blive selvstændige i den nuværende situation, af flere forskellige årsager.

For det første gælder FN’s menneskerettighedskonvention kun, under nogle forskellige præmisser.

Et land kan kun blive selvstændigt, hvis det er en koloni. Altså hvis Catalonien lå i Afrika men var spansk, så var der en mulighed for at blive selvstændige, da de ikke er ”en geografisk del af Spanien”.

Den anden mulighed for selvstændighed er, hvis de bliver kulturelt undertrykt af det store styre. Menneskeforfølgelse eller lignede. Noget der ikke er tilstede i Catalonien ifølge FN. Catalonske pro-selvstændighed mener dog noget andet.

Den tredje mulighed er, at Spanien og Catalonien bliver enige om at de skal være selvstændige, noget som ikke kommer til at ske.

Den fjerde mulighed er, hvis Spanien går i opløsning, som man så med Sovjetunionens fald, hvor landet så blev opløst i flere forskellige lande. Noget der også er meget usandsynligt.

Paragraf 155 går ud på, at det nationale styre kan overwrite regionsstyre, hvis de ikke føler de retter sig efter reglerne. Ved at afholde selvstændighedsvalget, har det catalonske styre gået mod den spanske forfatning, da det krænker den spanske generelle interesse.

Spanien afsætte derfor i 2017 det spanske styre, da de ikke agerede i den fælles interesse da de erklærede selvstændighed.

# data[].attributes.body
Benedict Anderson var kendt for sin skelsættende analyse af nationalismens oprindelse. Den grundlæggende pointe som Benedict Anderson fremlagde er, at nationer ikke består af ældgamle folk bundet sammen af historie, blod, sprog, kultur og/eller territorium, som nationalister ynder at forestille sig. Nationer var derimod den moderne forestilling om et sådant fællesskab.

Nationer er forestillede fællesskaber; de er forestillede, fordi de er for store til, at alle medlemmer kan lære hinanden at kende. Derfor er det kun muligt at forestille sig, at man har et forhold til alle andre medlemmer af nationen på tværs af tid og rum. Det faktum, at nationen er en forestilling, gør den selvfølgelig ikke mindre virkelig.

Nationalismen udfyldte, ifølge Benedict Anderson, det politiske og eksistentielle tomrum, der opstod efter de store religiøse fællesskabers forfald.

For at sætte Benedict anderson i parallel med CAtalonien så har de brugt frorestillingen om et nationalt fællesskab til at legitimere deres krav om løsrivelse fra spanien.  de bidrager samtidigt aktivt til det nationale projekt gennem nationale symboler, og promovering af en national fortælling om et historisk fællesskab der ifølge Benedict Anderson nok aldrig har eksisterert