# data[].attributes.body
Audiovisuaalisen aineiston käsittely on vahvaa, käsitteet vaikuttavat olevan sujuvasti käytössä! Suunnitelmapaperista vastaukseksi edellyttää näiden aineisten yhdistelyä tarkoituksenmukaisella tavalla ja tulkinnan syvennytystä: sinnä kohden kannattaa aina muistaa tekstilaji --> mitä tavoittelee, kenelle suunnattu, kuinka onnistuu tehtävässään (aineisten rajaukset tietysti tehtävänannon mukaan)

# data[].attributes.body
https://eduouka-my.sharepoint.com/:w:/g/personal/tiitieks_eduouka_fi/EbBs8fPBgoNMtWqoPgfF4K8BuNbDihO3P1AUMxXKz4wGjQ?e=6IalpH

# data[].attributes.body
1. Lidl-mainos

- Videon sanallinen sisältö: sanaleikki "puolet on hyvä" yhdistetään joka paikkaan, esim. puoleksi toisen kanssa, kaikki on liikaa ja ei mitään on liian vähän.
-Kuvallisesti esitetään: ihmisiä, eläimiä, ääripäitä, maailmaa
- Miljööt ja tilanteet, miksi? Aavikko, vauraus, leikki, arki, sisällä ja ulkona. Tavoitellaan mahd. laajaa yleisöä
- Vastaikkainasettelut: omistaminen/ei omista mitään, rikkaus/köyhyys, ilo/suru
- Leikkaukset, rajaukset, kuvakulmat. Miten vaikuttaa? Draamaa luodaan panoraamakuvilla ja lähikuvilla, lyhyitä pätkiä --> näyttää mahd. monenlaisia juttuja
- Äänimaisema ja sen vaikutus: sinfonia, matala, syvä, dramaattinen, vetoaa vahvasti tunteisiin
- Mielikuva mainostajasta: kansainvälinen, mutta liioittelu luo ironiaa <-- humoristisuutta
2. Oppilaana viittomakielinen

- Mitä kohtauksessa tapahtuu? Kohtaus esittää kuuron pojan koulupäivää ja hänen omia kommenttejaan.
- Mitä viestejä väreillä on? Värimaailma kertoo milloin poika ymmärtää ja milloin ei. Mustavalkoinen kertoo siitä, että pojalla ei ole mahdollisuutta tulkita ympäristöä muuten kuin katsomalla mitä ympärillä tapahtuu. Värit kuvastavat sitä, kun hänelle puhutaan viittomalla.
- Merkityksellinen rajaus ja kuvakulma: kuvakulma pojan näkökulmasta, hieman sivusta. Lähikuva opettajan suusta kuvasti pojan yritystä lukea huulilta, mitä opettaja sanoo.
- Leikkaus ja arvointi: leikattu siten, että pojan tunteet välittyvät esimerkiksi toisen pojan tullessa eteen, näytetään kuuron pojan reaktio --> näköyhteys välttämätön
- Miten äänettömyys vaikuttaa? Katsoja voi samaistua hetkeksi kuuron pojan arkeen. Äänettömyys johtaa siihen, että katsoja kiinnittää huomiota  näköyhteyden tärkeyteen.
- Arvoi, miten kuvakerronan ja kielen avulla onnistutaan kuvaamaa kuuron pojan arkea: äännettömyys tuo realistisuutta, myös suomenkielinen tekstitys korostaa kuuroutta esim. kohdassa jossa tulkin viittomat jää kesken hetkeksi, katsojakaan ei tiedä mitä opettaja sanoi.

# data[].attributes.body
https://eduouka-my.sharepoint.com/:w:/g/personal/miksalo_eduouka_fi/EZOLCDI31zpGmKHk3xFqn-kBkJgaGOjnbNJ6CcmbQriCcA?e=MRnDJ4

# data[].attributes.body
Proosaosion tehtävät:

1. Tässä käy hyvin ilmi kertojan luoma mielikuva, joka vaikuttaa halveksivalta (ainakin alussa), mutta jonka sävy muuttuu tekstin edetessä. Kertojan asennoituminen on erilaista katkelman alussa kuin lopussa, ja tämä ennakoi romaanin käsittelytapaa (ritariparodiaa). Aavistuksen verran enemmän voisi hyödyntää kontekstitietoa (1600-luvun maailma) --> konteksti tuottaa yleensä aina merkityksiä. 8/12 p

2. Hyvä ja monipuolinen sekä syvällekin menevä luonneanalyysi! Tekstissä rakentuu olennaisten havaintojen ja niiden merkitysten välinen suhde sekä kontekstiin että tekstilajiin; mutta sen voisi sanallistaa käsitteiden avulla vielä napakammin (ritariromaani, parodinen ote). 10/12 p.

Runousosio, V. A. Koskenniemen runo
1.
Rakenteen ja rytmin analyysi jää hieman yleisen luonnehdinnan tasolle: kannattaa antaa runsaasti esimerkkejä rytmiin vaikuttavista kielellisistä ratkaisuista ja ihan konkreettisia tekstiesimerkkejä --> rytmi ja sanavalinnat liittyvät aina olennaisesti myös runon sanomaan, eli kannattaa avata myös sitä, mistä runo puhuu. 8 /12 p.
2. Tunnelmaa kannattaa avata napakasti omin sanoin: sävy on haikea ja muisteleva, nostalginenkin, sen jälkeen kannattaa vata niitä asoita, jotka tuottavat sävyä käsitteiden avulla --> nimeä kielikuvia (synestesia, metaforat, vertauskuvat jne.) ja niiden symbolitasoa: mennyt aika, oppimisen merkityksen oivaltaminen, ensi-ihastus jne.
12/ 18 p.

Asiatekstitehtävät
Tiedeartikkeli: Vastausten miellekartoissa on erinomaisia havaintoja listattuna molempiin tehtäväantoihin, ja näiden pohjalta tulee onnistunut vastaus, jos havainnot muotoilee väitteiksi, niille etsitään havaintoa tukevia tekstiesimerkkejä pohjatekstistä (siteeraaminen, referointi) ja näiden pohjalta muotoillaan tehtävänannon vaatimat päätelmät.

Finlandia-puhe: Listattuna on on aivan oikeat käsitteet ja keskeiset elementit: nämä pitää vain vastauikseen jäsennellä loogiseen ja tarkoituksenmukaiseen järjestykseen: kontekstitiedot --> miten vaikuttavat tyylivalintoihin, sen jälkeen painavimmat havainnot ja lopuksi sävy, tunnelma ja retoristen keinojen merkitys (sanavalinnat yms.) sävyn luomisessa.

# data[].attributes.body
säe: runo koostuu säkeistä, rivi= säe
säkeistö: muodostuu säkeistä, jotka erotetaan toisistaan tyhjillä riviväleillä.
sointuisuus: äännemaalailua, runon äänteellinen kauneusarvo
alliteraatio: alkusointu, sanan ensimmäisten äänteiden toisto
asennonvaihdos: äkillinen toiminnan, sävyn tai tunnelman muutos
loppusointu, riimi: sanat muodostaa riimin, sanojen viimeisten äänteiden toisto
kesuura, lepotahti: säkeen keskellä oleva tauko
säkeenylitys: lause jatkuu säerajan yli
sisäsointu: säkeen keskellä oleva riimi
runon puhuja: lyyrien minä
keskeislyriikka: runo kirjoitettu minä-muotoon ja puhuja tarkkailee omia tuntojaan
runon kuulija: runon puhe osoitetaan kuulijalle, joka muodostaa tulkinnan
typografia: runon ulkoasu; asettelu ja muoto
intertekstuaalisuus: viittauksia muihin teksteihin ja ilmiöihin
rytmi, runomitta: syntyy painottomien ja painollisten tavujen säännöllisestä vaihtelusta

perinteisiä runomittoja:

Balladi: kertova runo, johon kuuluu yleensä surullinen rakkaustarina
elegia: suru- tai rakkauslaulu, jossa suosittuja aiheita rakkaus,kuolema ja menetys
epigrammi: tiivis runo, jonka lopussa on jokin oivaltava toteamus
proosaruno: kirjoitettu proosan asuun, hulkää säemuodon, mutta säilyttää muita runon elementtejä, kuten sanojen toistoa
rooliruno: runon puhuja ottaa jonkun  hahmon ja puhuu tämän suulla.
sonetti: melodista laululyriikkaa, jossa on tarkka säe- jariimikaava, yleensä 14 säettä jaettuna neljään säkeistöön
tanka ja haiku: Japanilaisia lyhyen runon lajeja, joiden ytimessä on kuva, johon yhdistyy jokin mietelmä.

# data[].attributes.body
Käsitteistö

Alkuasetelma: Esittely, jossa henkilöitä ja alkutilannetta esitellään
Kehittelyjakso: Päähenkilön tavoitteiden eteen tulee esteitä
Käännekohta: Päähenkilön tilanne muuttuu
Huippukohta:
Loppuratkaisu: Näytelmän loppupuolella paljastuva lopputulos näytelmän tärkeälle tapaukselle
Repliikki: Yksi puheenvuoro
Dialogi: Kahden tai useamman henkilön käymä keskustelu
Monologi: Yhden henkilön puhetta, usein henkilön ajatukset
Parenteesit: Käsikirjoituksessa olevat toiminnan kuvaukset, joita ei ole tarkoitettu ääneen esitettäviksi
Prologi: Ensinäytös tai alkuosa
Kohtaus: Näytelmästä rajattu osa, jossa esiintyy tietty tapahtuma
Näytös: Kohtauksista koostuva näytelmän osa
Epilogi: Jälkinäytös, jossa jokin juoneen liittymätön kohtaus
Ulkoiset konfliktit:
Sisäiset konfliktit:
Jännitteet:
Lavastus: Rakentaa näytelmän tapahtumaympäristön
Valo- ja äänimaailma:
Puvustus: Näyttelijöiden vaatetus, joka vastaa kontekstia
Rekvisiitta: Näytelmässä käytettävä esineistö
Maskit: Muokkaavat tai peittävät kasvojen tunteita
Musiikki: Tunnelmaa luova äänimaailma
Koreografia: Tanssikompositio
Dramaturgia: Periaatteet, joilla esityksen kohtaukset on järjestetty
Kronologia: Kohtausten ajallinen järjestys

Draaman lajit

Tragedia: Kuvaa hyviä ihmisiä, jotka kokevat onnettoman kohtalon
Komedia: Näytelmä, jolla onnellinen loppu, perustuu humoristiseen ilmaisuun ja toimintaan
Modernit näytelmän: Lajimuunnelmat, tragediakomediat, absurdi teatteri

Draaman rakenne

Draaman kaari muodostuu:
- esittelystä
- nousevan toiminnan vaiheesta
- huippukohdasta
- laskevan toiminnan vaiheesta
- ja loppuratkaisusta

# data[].attributes.body
https://eduouka-my.sharepoint.com/:w:/g/personal/tiitieks_eduouka_fi/EfQ--1tcaS5Kmvs_vD3OkFIBed_0iJWufIIkwaaWkMCl-g?e=th2QbY

# data[].attributes.body
a) Tekstissä kuuluu kirjoittajan tai puhujan oman äänen lisäksi yksi tai useampi muu.
b) Viittauksilla, referoinnilla, intertekstuaalisuudella, kaikki mikä ei ole kirjoittajan/puhujan omaa.
c) Tekstiin on sisällytetty muuta tekstiä, yhteys eri tekstien välillä, erikseen mainitsematta mihin viitataan.

# data[].attributes.body
Cervantes - Don Quijote

1. Cervantesin Don Quijote -romaanin kertoja suhtautuu päähenkilöön halveksivasti. Tämä näkyy kertojan sanavalinnoissa ja kuvaustavasta kertoessaan Don Quijotesta. Sanat kuten "miekkonen" välittävät lukijalle käsityksen, että kyseessä ei ole kovinkaan varteenotettava tai merkittävä henkilö.
Kertoja halveksuu päähenkilöä myös kertomalla ivallisesti tämän saavutuksistaan; hän kertoo, kuinka kyseisen henkilön merkittävimpiin saavutuksiin kuuluivat erilaiset ruoat. Kertoja ei myöskään vaikuta arvostavan hänen tapaansa käyttää viimeisiä varojaan arvokkaaseen kankaaseen. Tämä käy ilmi siitä, että hän kuuluu "alimpaan aatelistoon" ja hänellä olisi elätettävänään useita muitakin perheenjäseniä.
Eräs merkittävä seikka, joka kertoo kertojan halveksuvan päähenkilöä on se, ettei hän varsinaisesti mainitse hänen nimeään. Kertoja sanoo samantekevästi, että päähenkilön nimi "saattaa olla Quijada, tai Quesada". Tästä välittyy heti kuva siitä, ettei kertoja varsinaisesti välitä päähenkilöstään. Vasta  myöhemmin kertoja kertoo, kuinka mies päätti vaihtaa nimensä Don Quijoteksi. Tästä välittyykin tunnelma siitä, kuinka kertoja olisikin hieman kiinnostunut ja utelias, eikä niinkään halveksiva päähenkilöä kohtaan.
Myös ivalliset viittaukset tekstin lomassa välittävät yhä vain tätä samaa henkeä. Kertoja sanoo ivallisesti, että henkilöllä on joutoaikaa, jonka jälkeen mainitaan "joita oli suurin osa vuotta", ikään kuin pilkkaavana väliheittona.
Toisinaan katkelmassa käy myös ilmi se, että kertoja hieman myös säälii päähnekilöä. Kertoja sanoo esimerkiksi "miesparka" ja voivottelee miehen kohtaloa.

2.
Cervantesin päähenkilöstä syntyy katkelman perusteella erittäin värikäs ja monipuolinen kuva.
Ensinnäkin hän vaikuttaa hyvin omalaatuiselta persoonalta. Hän tekee mitä haluaa esimerkiksi vaihtaessaan nimensä don Quijoteksi ja käyttäessään rahojaan siihen, mikä häntä itseään miellyttää.
Tämän lisäksi hän vaikuttaa hieman sekopäiseltä koko katkelman ajan. Ritariromaanien luku täyspäiväisesti johtaakin lopulta kertojan mukaan Quijoten lopulliseen "järjen menetykseen". Tämä käy ilmi muun muassa siinä, että hän alkoui uskomaan "sepitettyyn houreisiin" kuten tarinoiden taikoihin ja noituuteen.
Vaikka Quijote ei vaikuta täyspäiseltä, on hänessä kuitenkin toinenkin, syvällisempi ominaisuus. Tämä käy ilmi siten, että kertoja sanoo, kuinka "itse Aristoteleskaan" ei olisi kyennyt selvittämään niitä "lauseenparsia" joiden parissa Quijote vietti hyvinkin paljon aikaa. Häntä siis kiehtoi tällainen mystisyys, eikä hän todennäköisesti ollut tyhmä, jos hän näistä jotain irti sai.
Quijote vaikuttaa myös äkkipikaiselta ja innokkaalta. Hän muun muassa olisi kertojan mukaan "lupunut emäntäpiiasta - - jos olisi saanut piestä petturi Ganelonin". vaikka hän on äkkipikainen, hän haluaisi kuitenkin toimia oikein kostamalla petturille. Lisäksi hän haluaisi tulla jaloksi, auttavaksi kierteleväksi ritariksi, joka sekin kertoo epäitsekkyydestä. Toisaalta asia voi olla myös päinvastoin- kenties hän haluaakin vain mainetta ja kunniaa.
Kaiken kaikkiaan Cervantesin päähenkilö on hyvin värikäs ja ainutlaatuinen henkilö, joka monien luonteenpiirteittensä vuoksi vaikuttaa toisinaan hyvinkin kyseenalaiselta, mutta samalla myös mielenkiintoiselta henkilöltä.

# data[].attributes.body
V.A. Koskiniemi
Koulutie

# data[].attributes.body
https://eduouka-my.sharepoint.com/:w:/g/personal/tiitieks_eduouka_fi/Ecl-I1Mdy6RKihjhdYz3atcBUvM7qOIlr23cYZtGd0buGw?e=auOG1V

# data[].attributes.body
https://eduouka-my.sharepoint.com/:w:/g/personal/tiitieks_eduouka_fi/EQVLhPQxXt1Fsg8wVNb2KcgBlZEUswn78HslKUkSHdHlJw?e=qRyJiu

# data[].attributes.body
Viinapäivä

1. Luonnehdi sketsin roolihahmoja, isä, äiti, tytär, poika.

Viinapäivä -sketsissä esiintyy roolihahmoina perhe, joka koostuu isästä, äidistä, sekä kahdesta lapsesta, tytöstä ja pojasta. Sketsissä isä ja äiti ovat ostoksilla tyttären ja pojan kanssa ja muuttuvat ihan hysteerisiksi juomaosastolla, koska on "viinapäivä". Vanhemmat käyttäytyvät sketsissä aivan lasten tavoin; pomppivat, itkevät ja riitelevät. Vanhempien ja lasten asema on käännetty sketsissä nurinpäin; lapset komentavat vanhempiaan valitessaan juomia viinapäivänä, vaikka yleensä vanhemmat komentavat lapsiaan karkkipäivänä.

2.Mihin sketsin huumori perustuu?

Sketsin huumori perustuu siihen, että vanhempien ja lasten osat ovat vaihtuneet ja lapset joutuvat komentamaan aikuisia "viinapäivänä" sen sijaan, että vanhemmat komentaisivat lapsiaan karkkipäivänä. Jotta sketsin huumori avautuisi, täytyy katsojan tietää konteksti, eli se, että Suomessa perjantai on yleisesti lapsiperheillä karkkipäivä. Täytyy myös tietää, että hyvin monella suomalaisella on ongelmaa alkoholin käytön suhteen.

Sketsin maailmassa lapset hillitsevät ja komentavat vanhempiaan, jotka ovat kiukkuisia alkoholijuomia valitessa. Humoristista sketsissä on myös näyttelijöiden elekieli ja heidän kykynsä näytellä kohtaukset uskottavasti.