# data[].attributes.headline
דביר שטקןאני הכי

# data[].attributes.body
דביר שטקן
אני הכי קטן במשפחה אז יש לי פחות אחריות ומכך אני פחות אחרעי

# data[].attributes.headline
אופק שוקרון 

# data[].attributes.subject
אופק שוקרון 

# data[].attributes.body
לדעתי אין שום יתרונות בלהיות הכי בוגר או הכי צעיר.

# data[].attributes.body
אני האח הקטן במשפחה.
אני מעדיף להיות האח הגדול בגלל שתמיד ראשונים בהכל כמו בלסיים בית ספר או להוציא רישיון.

# data[].attributes.headline
אורי גינזבורג

# data[].attributes.subject
אורי גינזבורג

# data[].attributes.body
המיקום שלי במשפחה הוא האח הכי קטן, אני חושב שזה הכי שווה מכיוון ששני האחים שלי כבר גדולים ובגלל זה אני מקבל הכי הרבה.

# data[].attributes.body
אני נולדתי שלישית מתוך ארבעה ילדים במשפחה
יש לי עוד אחות גדולה ואח גדול ואחות קטנה
ואני אוהבת את המיקום שלי במשפחה כי אני מרגישה קרובה לכולם בגלל שאני אמצעית ושאני הכי קרובה לכל אחד בנפרד
יכול להיות שהייתי רוצה שזה יהיה שונה והייתי רוצה להרגיש איך זה להיות הבכורה כדי להרגיש אחראית יותר ובוגרת יותר

# data[].attributes.body
אני הילדה האמצעית במשפחה. יש לי אחות קטנה וגדולה. לא הייתי רוצה להחליף לדבר אחר כי לפי דעתי זה משתלם בעתיד. לפי דעתי האח האמצעי גדל להיות עצמאי מכיוון שרוב תשומת הלב מופנת לאח הקטן כך שבעתיד היכולת להיות עצמאי תשתלם. בנוסף, יש ממי לקחת דוגמה (האח הגדול) שזה מאוד עוזר לדעתי ולכן לא הייתי מחליפה.

# data[].attributes.body
אני נולדתי שני ואני חושב שזה מקום עם תכונות טובות.

# data[].attributes.headline
אייל קלייןאני נו

# data[].attributes.body
אייל קליין
אני נולדתי אמצעי במשפחה ואני חושב שזה טוב כי ההורים לא מפעילים עלי את כל  הלחץ אבל מצד שני הם כן מפעילים לחץ ואני כן צריך לוותר לאחים הקטנים...

# data[].attributes.headline
ניר כהן יש לי 3 

# data[].attributes.body
ניר כהן
יש לי 3 אחים אני הכי קטן ואין לי בעיה עם זה . אני שמח שאני הכי קטן כי אז אתה לומד מאחים שלך הרבה מאוד דברים טובים . וגם אתה נחשב הילד שתמיד נותנים לו דברים וזה הכי כיף

# data[].attributes.headline
נריה דנוןאני הצע

# data[].attributes.body
נריה דנון
אני הצעירה במשפחה ולדעתי זה הכי טוב כי אנילא צריכה לעשות הרבה כדי להרשים את ההורים ויש לי שני אחים גדולים שסמכתי עליהם כל החיים.

# data[].attributes.headline
אני הכי קטנה ולא היי

# data[].attributes.body
אני הכי קטנה ולא הייתי רוצה להיות שום דבר אחר. כי יש לי אחים גדולים שעוזרים לי ודואגים לי

# data[].attributes.body
אני הבכור אני חושב שסך הכל אין כזה דבר "הכי טוב" כל מיקום טוב בא עם הייתרונות והחסרונות שלו. אני אישית שמח להיות הבכור כי זה נותן לי את היתרונות שבלהיות בכור אבל גם אהיה שמח להיות הצעיר בשביל היתרונות שבלהיות צעיר

# data[].attributes.body
אני הכי קטנה במשפחה ואני שמחה שזה ככה ולא הייתי משנה את זה בגלל שזה כיף שיש אחים גדולים שיכולים לשמור עליי ולעזור לי וזה גם כיף כי כמעט כל הילדים הקטנים הם עם חוש הומור ועושים שטויות לא כמו הבכורים

# data[].attributes.body
אני הכי קטן במשפחה ויש לי אחות גדולה
הייתי מעדיף להיות האח הגדול כיוון שאני אישית חושב שזה יותר מגניב, להיות ראשון בהכל כמו להוציא רישיון ראשון ולסיים בית ספר ראשון

# data[].attributes.body
אני הסנוויץ׳ השני (הילדה השלישית מתוך ארבעה)
הכי שווה ליהיות הסנוויץ׳ כי זה כמו להיות אח בכור לאח הקטן ולהיות אח קטן לבכור

# data[].attributes.headline
אביב קרויטורו

# data[].attributes.subject
אביב קרויטורו

# data[].attributes.body
אני בכורה. אני אוהבת להיות בכורה מכיוון שההורים שלי סומכים עליי יותר מאשר על אחים שלי ומתייחסים אליי באופן בוגר.

# data[].attributes.headline
נועה דה מונטה

# data[].attributes.subject
נועה דה מונטה

# data[].attributes.body
אני הבכורה ויש לי אחות אחת קטנה.
הייתי מעדיפה להיות הקטנה משום שאני חושבת שמצפים ממני להרבה יותר ומאחותי הקטנה מבקשים הרבה פחות.
כל הרצון שההורים יתגאו בי זה מוסיף המון לחץ ואני מרגישה שלאחותי הקטנה נותנים יותר מרחב בנושא.

# data[].attributes.body
יש שיגידו שהגעתי ממשפחה בעלי תנאים לא ממש נורמליים..
אני גם בת יחידה וגם אין לי אבא (כן, אני ילדת מבחנה) פלוס, חצי מהילדות שלי לא הייתה בעברית אלא בספרדית ובגלל זה עברתי אבחון בגיל שלוש, אפילו שלבסוף המוח שלי תיקן את עצמו.
למרות שאני בת יחידה, אף פעם לא הרגשתי ככה, משום שגדלתי באופן די קרוב לשלושת בני הדודים שלי. כולם בנים, וכולם גדולים ממני בפרקי זמן יחסית גדולים. אחד בשבע שנים, אחד בשש, והאחרון בשנה, לכן תמיד הרגשתי כמו האחות הקטנה שעושה כל דבר אפשר כדי להציק להם.
בגלל התנאים שבהם גדלתי, לא הייתי אומרת שיש לי מאפיינים קר של בת יחידה, או רק של אות קטנה, אלא ערבוב של התכונות הכי טובות של שניהם. הייתי מעידה שאני אינטליגנטית, סרקסטית ורוצה להשיג הישגים טובים, כמו אחות קטנה. אבל אני גם ביישנית וקרובה לאמא שלי.

# data[].attributes.headline
סבסטיאן מיכאלצ'י

# data[].attributes.subject
סבסטיאן מיכאלצ'י

# data[].attributes.body
אני הבכור במשפחה ויש לי 3 אחים. אני מרגיש הכי אחראי אבל להורים יש ציפיות יותר גדולות ממני בגלל שאני הבכור. אני גם יכול לעזור לאחים שלי בלימודים, משהו שלי לא היה כשהייתי ילד

# data[].attributes.headline
תלמידים יקרים, קראו 

# data[].attributes.body
תלמידים יקרים, קראו את המאמר המצורף ושתפו: מה המיקום שלכם במשפחה, ולמה זה הכי שווה? אם אינכם חושבים כך, עם מי הייתם מתחלפים ומדוע?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בני אדם אוהבים לחשוב שהם מיוחדים - אוהבים כל כך שהם מוצאים את הידיעה שזה לא נכון מאכזבת נורא. למעשה, רוב האנשים מתאימים לתבניות מסוימות, שמושפעות לא רק מגנים אלא גם מגורמים סביבתיים. כך, חלק מהחוקרים אומרים כי סדר הלידה במשפחה, כלומר המקום של האדם במערך המשפחתי ביחס לאחיו ואחיותיו, הוא בעל השפעה קריטית על התפתחותו הפסיכולוגית.

מדובר בתיאוריה האדלריאנית - של הפסיכולוג היהודי אלפרד אדלר, שהיה הראשון להצביע על החשיבות שבסדר הלידה והשלכותיו על מעמד הילד במשפחה, התפתחותו ואישיותו, ואף על התנהלותו בחיים. התיאוריה של אדלר נהגתה לפני כמאה שנה ועומדת מול התיאוריה של פרויד, שמתייחס דווקא לקשר בין הילד להוריו בתור הגורם המרכזי שמשפיע על האישיות.

לפי אדלר, ישנם שלושה גורמים מהותיים שמעצבים את האישיות של הילד. השניים הראשונים הם האווירה המשפחתית שבה הוא גדל ודרכי החינוך של ההורים, כלומר דרכים מקדמות כמו הקשבה, לעומת דרכים בולמות כמו לחץ, ביקורת וציפיות גבוהות. הגורם השלישי הוא המערך המשפחתי, כלומר המקום של הילד לפי סדר הלידה.

"יש הבדל בין המקום לבין המיקום של הילד", אומרת יעל אברם, מנחת הורים בכירה במכון אדלר. "המיקום הוא דבר אובייקטיבי - האם אני בכור, אמצעי או צעיר. המקום הוא סובייקטיבי וניתן לשינוי, והוא למעשה התפקיד שהילד מקבל - 'טוב' או 'רע', זה שמוותר או זה שמוותרים לו. לפעמים יש קשר למיקום, אבל זה לא הכרחי. אדלר עשה חתך ובו המאפיינים של כל ילד לפי סדר הלידה".

בכלל, בשנים האחרונות, חוקרים רבים מנסים לפצח את שאלת השפעת סדר הלידה על האישיות, וחלקם מגיעים למסקנות מפתיעות. כך, למשל, צמד החוקרות ליליאן בלמונט ופרנסיס מרולה מצאו שקיים יחס ישיר בין סדר הלידה למנת המשכל. אם אתם בכורים, אולי תשמחו לשמוע שהחוקרות מצאו שמנת המשכל של הבכורים גבוהה מזו של אחיהם הקטנים, ככל הנראה בזכות תשומת הלב לה הם זוכים בילדותם.

מחקר נוסף הוא של החוקר האמריקאי וויליאם אלטוס, שגילה כי בקרב מצטיינים בתחרויות - לבכורים יש ייצוג גבוה במיוחד. בהקשר זה, אגב, מסתבר שגם בקרב נשיאי ארצות הברית לדורותיהם וחברי הקונגרס האמריקאי, בקרב רופאים ובקרב נשים בעלות דוקטורט - הילדים הבכורים מככבים.
מה אומרת התיאוריה של אדלר על בכורים?
"במשך תקופה מסוימת, הבכורים הם הילדים היחידים במשפחה, כך שהם מרכז ההתעניינות והדאגה של ההורים וממש הנסיכים של הבית, וזה אפילו מועצם אם הם גם הנכדים הבכורים לסבא וסבתא. מתוקף כך הם מקבלים פינוק יתר, ולכן הבכורים נוטים להיות מפונקים יותר. בנוסף, הבכורים מהווים סוג של כרטיס ביקור עבור ההורים: הם מייצגים אותם וההורים גאים בהם ומשוויצים בהם. מתוך תחושה שהכתר על ראשם, הבכורים בדרך כלל ירצו להיות טובים ולרצות את ההורים, ולכן הם יהיו צייתנים, אחראים, פרפקציוניסטים, רציניים ורגישים. דבר נוסף שמאפיין בכורים הוא יכולת דיבור טובה עם מבוגרים ואנשים בעלי סמכות, מפני שהם נולדים לעולם של מבוגרים בלבד. לכן הם גם מתוחכמים וקולטים ניואנסים".

אבל יש גם חסרונות: "הדרישות של ההורים שלי ממני הרבה יותר גבוהות מהדרישות שלהם מהאחים שלי", מספרת סהר (20), הבכורה מבין שלושה אחים. "בלימודים, למשל, הייתי חייבת להצטיין, זו לא הייתה שאלה בכלל. ההורים שלי היו לחוצים מאוד והתאכזבו אפילו מ-90. אצל אחי ואחותי זה ממש לא ככה - הם עושים מה שהם רוצים וההורים הרבה יותר קלים איתם, ואומרים תודה אם הם בכלל מכינים שיעורי בית".

מערכת היחסים בין האחים חשובה כמו מערכת היחסים עם ההורים | צילום: Shutterstock

היית מעדיפה להיות במקום אחר - למשל בת הזקונים?
"לא, כי אני יודעת שהעובדה שאני בת בכורה תרמה לאישיות שלי. אחותי הקטנה ואני, למשל, שונות מאוד. אני אוהבת לימודים ובמיוחד את התחומים הריאליים, והיא סוג של 'נפש חופשיה' ואוהבת לעשות שטויות. לא הייתי משנה את זה, כי זו מי שאני".
יעל, בואי נדבר רגע על הילדים האמצעיים - מה מאפיין אותם?
"הילדים האמצעיים מושפעים מאוד מהבכורים. למעשה, הם נכנסים למשפחה שבה הבכורים עליונים, ולכן הם נוטים לחקות אותם ובמקביל מנסים להשיג אותם. לכן, הם בדרך כלל פעלתנים, הישגיים ונמרצים, אבל גם יותר חברותיים מהבכורים. בהיבט הזה, הבכורים בעצם מפתחים את האחים הקטנים שלהם. הקשר ביניהם תלוי מאוד בהורים, ולכן אסור ליצור תחרות ביניהם".
ובני הזקונים?
"לילדים הקטנים במשפחה שמור מקום מיוחד. הם לא חשים צורך לרצות את ההורים כמו הבכורים ולא נתונים לתחרות מתמדת כמו הילדים הבאים, ולכן הם יכולים פשוט להיות מי שהם רוצים. בזכות זה, הקטנים הם בדרך כלל בעלי קסם אישי וחוש הומור, חכמים מאוד וקונדסים. מעבר לכך, לאור העובדה שהאחים הגדולים בדרך כלל הצטיינו בתחומים שונים, יש להם תמריץ להשיג הישגים מרשימים. כשיש הפרש משמעותי בין בני הזקונים לאחים הגדולים, הם יישארו לנצח הקטנים. לפעמים אנחנו רואים 'אחים קטנים' בני 45 שעדיין חיים אצל ההורים".
מה בנוגע לילדים יחידים - שהם סוג של "בכורים לנצח"?
"הילדים היחידים הם מיוחדים מאוד. בדרך כלל הם 'עטופים בצמר גפן' וקרובים מאוד לאם, שחוששת לאבד אותם מפני שהם יחידים. לכן הם ביישנים ואולי מתקשים לשתף פעולה, ולעתים יש להם תחושת תחרות כלפי האב. מעבר לכך, הילדים היחידים הם הרבה יותר מפונקים מהבכורים. הם רגילים להיות במרכז וחושבים שהכול מגיע להם, ולכן בשנים הראשונות ההתמודדות שלהם בקבוצת ילדים יכולה להיות קשה, עד שהם מתרגלים. בבית הספר, למשל, גם כשכולם יצביעו הם יחשבו שיש להם זכות לומר את התשובה ראשונים".

אפשר גם להסתדר אחד עם השני. האחיות חיים | צילום: Larry Busacca, GettyImages IL

דורית (20), בת יחידה, מזדהה מאוד עם תיאורה של אברם: "האמת היא שאני מרגישה כאילו הדברים נאמרו עליי אישית. אני לא יודעת אם זה ככה אצל כל הילדים היחידים, אבל אני קרובה מאוד להורים שלי, והם מצדם עטפו אותי ונתנו לי הרבה ביטחון עצמי. אפילו הדוגמה מבית הספר מוכרת לי - בכיתה הייתי פשוט אומרת את התשובה, בדרך כלל בלי לחכות לרשות הדיבור, ולמזלי לחברים מהכיתה ולמורים לא הייתה בעיה עם זה. רק פעם אחת, בכיתה ט', המורה למתמטיקה שממש לא אהבה שמדברים בלי להצביע אמרה לי - 'את בת יחידה, נכון?'. הייתי קצת מופתעת ואפילו נפגעתי, אבל בדיעבד זה משעשע שאפשר ללמוד מה המקום שלך במשפחה מדברים כל כך פשוטים. כשהייתי קטנה רציתי מאוד אחים קטנים, אבל היום זה כבר לא חסר לי. אני מצדי יודעת שאקים משפחה גדולה".
יעל, מה אומרת התיאוריה על תאומים? זה אולי הדבר שהכי מסקרן את רוב האנשים...
"מכורח העובדה שהתאומים נולדו יחד, הורים רבים נוטים לגדל אותם כיחידה אחת - החל מבגדים זהים, דרך חוגים משותפים וכדומה, וזה מועצם כשמדובר בתאומים מאותו המין. ההמלצה היא דווקא ליצור להם ייחודיות וגם לבלות איתם זמן בנפרד, כדי לאפשר להם לגדול להיות אנשים נפרדים. תאומים הם בדרך כלל קרובים מאוד ובעלי יכולת טובה להרגיש אחד את השני, אבל יש גם פוטנציאל לתחרותיות גדולה ביניהם - זה תלוי בהורים. אגב, אחד הדברים המעניינים אצל תאומים הוא שמשנה להם מאוד מי נולד ראשון, אפילו בהפרש של כמה שניות, והם מדגישים את זה. למעשה, אפילו ההורים מציינים מי הבכור".
ולסיום, מה ההשפעה של המיקום במשפחה לטווח הארוך?
"הבכורים הם בדרך כלל מנהיגים מטבעם שלוקחים על כתפיהם הכול. הם מסתדרים ויודעים לעמוד מול סמכות, כמו מורה או מפקד, ובדרך כלל מגיעים לתפקידי ניהול ופיקוד בצבא בעצמם. דווקא האמצעיים נוטים להיות יזמים עסקיים, מפני שהם חוששים פחות לקחת סיכונים עסקיים. אבל לפי התיאוריה האדלריאנית, דווקא במשפחות שבהן אין תחרות בין הילדים - מאוד יכול להיות שהם יהיו דומים אחד לשני, פשוט מפני שהם לא היו צריכים לפתח שונות כדי לבלוט. יכול להיות שיהיו לכל הילדים אותם תחומי עניין או מקצועות דומים, פשוט כי ההורים אפשרו את זה".

"ובכל זאת, משפט יפה נורא שאמר אדלר", מסכמת אברם, "הוא שלעולם אין שני ילדים באותה משפחה הגדלים במציאות שווה. כלומר, בכל לידה ההורים נמצאים במצב אחר, המקום של הילד אחר והמציאות תמיד תהיה שונה. זה דבר טוב, כי זה מאפשר שונות ומונע את השבלוניות".
מצאתם טעות?

# data[].attributes.attachment_link.title
זה מה שהמיקום שלכם במשפחה אומר עליכם

# data[].attributes.attachment_link.description
בני אדם אוהבים לחשוב שהם מיוחדים - אוהבים כל כך שהם מוצאים את הידיעה שזה לא נכון מאכזבת נורא. למעשה, רוב האנשים מתאימים לתבניות מסוימות, שמושפעות לא רק מגנים אלא גם מגורמים סביבתיים. כך, חלק מהחוקרים אומרים כי סדר הלידה במשפחה, כלומר המקום של האדם במערך המשפחתי ביחס לאחיו ואחיותיו, הוא בעל השפעה קריטית על התפתחותו הפסיכולוגית.

# data[].attributes.body
אני האמצעי ואני אוהב את המקום הזה במשפחה ולפי דעתי אין מקום יותר טוב או פחות טוב.

# data[].attributes.body
אני ההכי קטנה, יש לי 3 אחיות למחצה ו-2 אחים, תכלס אני לא חושבת שהמקום שלי הכי שווה כאילו כן אני יותר שונה מאשר אחים שלי ואחיות שלי, אצלם זה יותר רציני והכל ואני כאילו יותר שטויות כזה וצחוקים. גם תמיד אצלנו כולם מקופחים אני ואח שלי האמצעי תמיד מקנאים באח שלי הגדול כי הוא מקבל הכי הרבה דברים וזה אבל נראה לי שאחרי הכל לא הייתי רוצה להתחלף באף מקום.

# data[].attributes.body
אני בכור והייתי מעדיף להיות כל דבר אחר בגלל שההורים שלי לא ידעו להיות הורים כשנולדתי אז הייתי סוג של ילד נסיון

# data[].attributes.headline
דנה שבתאי אני הכ

# data[].attributes.body
דנה שבתאי
אני הכי קטנה ולא הייתי רוצה שזה יהיה שונה כי אני שמחה שיש לי עוד שתי אחיות גדולות שנותנות דעה בוגרת