# data[].attributes.body
El profesor Allison y el profesor Honjo son conocidos por sus logros excepcionales en la investigación orientada a usar el sistema inmunológico como arma para combatir tumores malignos.

# data[].attributes.body
Cancer infantil: En la majoria de casos, la causa per la qual apareix el càncer infantil en nens/es és desconeguda i no hi ha mètodes eficaços per poder prevenir-ne el desenvolupament.

Quan un infant està afectat per qualsevol tipus de càncer, en el seu organisme es produeixen una sèrie d’alteracions motivades per un mal funcionament del mecanisme cel•lular.

S’estima que a Catalunya es diagnostiquen entre 170 i 200 casos nous de càncer infantil anuals (0-14 anys). Malgrat aquest baix volum el càncer infantil és, a Catalunya, la primera causa de mortalitat en nens i nenes de 5 a 14 anys i la segona causa dels 15 als 24 anys, després dels accidents.

La supervivència de càncer ha arribat al 77% als 5 anys en els últims anys a Espanya i és similar a la mitjana europea.

# data[].attributes.body
Càncer de pròstata: és el tumor que es forma en els teixits de la pròstata (una glàndula de l’aparell reproductor masculí que es troba a sota de la bufeta i davant del recte).

El càncer de pròstata és el més freqüent entre els. Els principals grups de risc són homes de més de 65 anys, amb familiars de primer grau afectats i sembla que té més incidència i és més agressiu en persones de raça negra.

Habitualment, el càncer de pròstata no presenta símptomes en les fases inicials. Els més habituals són:

Alteracions en la funció d’orinar: incapacitat per fer-ho, necessitat molt freqüent d’orinar, sentir dolor o patir incontinència.

Dolor en la part baixa de l’esquena, les cuixes o els malucs.

Tenir disfunció erèctil.

# data[].attributes.body
Leucèmia: Aquest tipus de càncer consisteix en la proliferació desordenada de cèl·lules progenitores anòmales de la sang. Aquestes cèl·lules anòmales infiltren la medul·la òssia i condicionen la supressió del creixement de les cèl·lules progenitores normals, envaeixen la sang i d’altres òrgans. La leucèmia és el càncer de les cèl·lules sanguínies.

# data[].attributes.body
Càncer de Mama: El càncer de mama és el tumor que es forma en els teixits de la mama, en general en els conductes (tubs que condueixen la llet al mugró) i els lòbuls (glàndules que produeixen la llet) de la glàndula mamària.

És el de més incidència entre les dones. Els principals grups de risc són les dones de més de 50 anys i les que tenen familiars de primer grau afectades pel càncer de mama.

Habitualment, el càncer de mama no presenta símptomes en les fases inicials. Els més habituals són:

L’aparició d’un nòdul a la mama o l’aixella amb els costats irregulars.

El canvi de mida d’una mama o irregularitats al seu contorn, canvis en el mugró o alteracions a la pell de la mama.

Secreció de líquid del mugró, que pot ser sanguinolent, de color clar a groguenc o verdós, i lluir com pus.

# data[].attributes.body
Les principals teràpies que es fan servir per als tractaments del càncer són la cirurgia, la quimioteràpia, la radioteràpia i altres medicaments amb indicació anticancerígena.

L’elecció per als tractaments del càncer depèn de cada cas individual, de l’extensió del tumor, la seva localització, les característiques individuals de la persona, el diagnòstic de càncer…

La cirurgia, generalment, és la primera opció per als tractaments de càncer i permet identificar el tipus de càncer, reduir-ne la seva extensió, eliminar el tumor…

La quimioteràpia actua sobre les cel·lules canceroses que es divideixen ràpidament i depèn del tipus de càncer s’administra un o diversos medicaments o bé per via intravenosa o via oral.

La radioteràpia empra rajos d’alta energia per destruir o reduir les cèl·lules tumorals d’una zona específicament delimitada. Serveix per reduir el tumor abans de la cirurgia o eliminar els restos de cel·lules que puguin quedar després de la cirurgia.

Cures pal·lipatives:

El Servei de Cures Pal·liatives té com a objectiu prevenir i alleugerir el patiment dels malalts de càncer i les seves famílies per tal d’assolir la millor qualitat de vida possible.

El model d’atenció del servei és centrat en el pacient, del qual se'n fa una avaluació multidimensional: aspectes físics, emocionals, socials i espirituals i una intervenció interdisciplinar: metges, infermeres, treball social, psicooncologia, fisioteràpia, nutrició, etc. El respecte als valors i desitjos dels pacients són essencials en el procés d’atenció.

# data[].attributes.body
Un factor de risc és qualsevol element que fa augmentar les possibilitats que una persona pugui desenvolupar una malaltia.

Hi ha factors de risc que es poden controlar, com el tabaquisme, l’activitat física, i d’altres que no es poden controlar, com l’edat i els aspectes hereditaris.

El fet que certs virus o bacteris augmentin el risc de desenvolupar algun tipus de càncer no significa que es pugui transmetre d’una persona a una altra. El càncer no és contagiós.

# data[].attributes.body
Càncer de pell: Fa 30 anys, parlar de càncer de pell en una persona de menys de 40 anys era molt estrany. Avui en dia, degut a la major esperrança de vida, al canvi en les condicions socio-econòmiques i socials (moda d'estar moreno, roba que deixa al descobert més superfície de pell, ...) i a la disminució de la capa d'ozó,  és cada vegada més freqüent.

És un creixement anormal de les cèl.lules de la pell.

# data[].attributes.body
El càncer abast un complex grup de malalties amb una varietat de causes possibles. En les causes del càncer, incloent factors genètics, factors de l'estil de vida tal com el tabaquisme, l'alimentació i l'exercici, factors sobre certs tipus d'infeccions i factors relacionats amb com l'exposició a certes substàncies químiques i radiacions

# data[].attributes.body
Les cèl·lules del cos són la unitat més bàsica de vida. S’agrupen i formen els teixits que, al seu torn, constitueixen els òrgans del cos com ara els pulmons, el fetge, etc.

Normalment les cèl·lules creixen i es divideixen per formar noves cèl·lules que el cos necessita. Quan envelleixen i moren són reemplaçades per les noves. A vegades aquest cicle es pot alterar: les cèl·lules no moren quan ho haurien de fer i alhora en van creant de noves, de manera que el cos disposa d’un excés de cèl·lules que no necessita. Aquestes cèl·lules poden formar una massa o un teixit que es denomina tumor.

Els tumors poden ser benignes o malignes, si són benignes, no són càncer, però, si són malignes, són càncer.