# data[].attributes.body
Som en evaluering er det flere punkter jeg tar med meg til etterretning:

-       I utgangspunktet hadde jeg sett for meg et enklere resultat, med mindre klang. Da jeg satt å redigerte syntes jeg det hørtes spennende ut med mye ekstra klang og valgte derfor å gå bort fra min opprinnelige tanke.

-       Å lage en produksjonsplan uten å vite hva man egentlig går til er vanskelig. Jeg synes prøvetagningene tok noe lang tid, og at dette om mulig bør være gjort før sangeren kommer.

-       Å samarbeide med noen andre tar jeg med meg som et godt valg. Vi utfylte hverandre og det var fint å diskutere hva man tenkte om både plassering og opptak.

# data[].attributes.body
Analyse av profesjonelle innspiller ble gjort, produksjonsplan ble skrevet og det var tid for selve innspillingen.

Produksjonsplanen ble fulgt. Vi brukte den første tiden på å teste ut ulike mikrofonplasseringer i rommet. Hvor var det mye etterklang, hvor var det mindre? Hva slags lyd fikk vi om sangeren stod tre meter nærere eller lenger borte? Veldig interessant å høre på tagninger. Jeg erfarte at det ikke var så lett å høre i selve rommet, men på opptak var det store forskjeller.

Vi bestemte oss for en plassering der både sanger og mikrofon stod i rommet hvor det var en god og rund klang. Sangeren stod ca. 4 meter fra mikrofon. På denne måten ble det en naturlig fylde som ble spilt inn, men samtidig ikke for langt borte. Underveis i tagningene ble det tatt oversiktlige notater og klippeliste, som igjen gjorde at klippingen  var effektiv.

I selve redigeringen av lydklippet har jeg crossfadet overgangene, og satt på in/out-fading. I tillegg er det lagt på en god del kirkeklang, som er justert i mengde etter hvordan stykket er i utvikling. Dette gjør produksjonen unik og særegen.

# data[].attributes.body
Dagen er kommet. Presidentvalget i "The land of opportunity " ble avklart rett etter soleoppgang og alle individer på sosiale medier har sagt sin mening om det.

Uansett, dagen er også kommet for ferdig produksjon. Hurra! Et prosjekt som så uoverkommelig ut, fikk min indre muskulatur til å trekke seg sammen og være konstant tilstede i tankene. For en gledens dag. Jeg følger Obamas tanker i "Yes we can" (evt "Yes, I can"). Det viktigste er at læringskurven min har vært bratt. Og resultatet? Ja, etter min mening er det brukbart. Kanskje jeg en vakker dag vurderer å bytte yrke.

Så takk kjære vegg, for samarbeidet. Du har vært en klippe som alltid har hatt tid og plass til meg. Takknemligheten er stor. Håper vi ses igjen!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
published on

Kvite, ljose draumar etter Åshild Vetrhus. Tekst av Anders Hovden. Sunget av Ingeborg Widerøe. Bildet tatt fra: http://no.tubgit.com/tomhet-ensom-tre-sno/

Genre

Folkemusikk

License: all-rights-reserved

# data[].attributes.attachment_link.description
Kvite, ljose draumar etter Åshild Vetrhus. Tekst av Anders Hovden. Sunget av Ingeborg Widerøe. Bildet tatt fra: http://no.tubgit.com/tomhet-ensom-tre-sno/

# data[].attributes.body
Selv om eksempel nummer en har med instrument har jeg likevel valgt å gjøre en analyse av sangeren, da jeg tenker at det er to ulike uttrykk med forskjeller jeg ønsker å trekke frem. Jeg nevner ingenting om instrumentet.

1)    Afften Psalme – Unni Løvlid

Sanger + instrument

Denne innspillingen høres ut som er gjort i et rom med lite etterklang. Mikrofonplasseringen er nært sangeren og lyder som pusting, konsonanter og smatting kan tydelig høres. Det gir en effekt. Innspillingen vekker assosiasjonser til nakent, enkelthet og rent.

2)    O At Skue – Unni Løvlid

Denne innspillingen høres ut som er gjort i et rom med mye etterklang. Samtidig høres det som (for meg som har et utrent øre) at det kanskje er lagt til klang etterpå. Et annet alternativt er om tagningene er satt sammen oppå hverandre. Mikronplasseringen er satt lenger bort fra sangeren. Alle detaljene høres ikke like godt. På grunn av den enorme etterklangen tar dette bort fokus fra de små konsonantplasseringene. Innspillingen vekker assosiasjoner til fylde, storhet, rene linjer og samtidig kompleksitet.

For å oppsummere analysen og tanker om egen innspilling tenker jeg at begge deler virker interessant å prøve ut. Siden tiden er knapp, ser jeg for meg at det kanskje må velges ut en retning.

# data[].attributes.body
Produksjonen vil foregå i samarbeid med Hugo. Dette vil være effektivt og ikke minst kan vi spille på hverandre. Den ene kan mest sannsynlig noe den andre ikke kan. Innspillingen vil foregå mandag 24. oktober i et kammerrom. Her er det gode muligheter for å variere akustikken.

Vi skal spille inn folkemusikk sunget av Ingeborg Widerøe. Ved å velge en ekstern sanger er vi ikke avhengig av å skulle prestere selv ved innspilling og kan sette alt fokus på selve produseringen.

Som ny innenfor denne retningen er det vanskelig å skulle sette opp en eksakt tidsplan for hvordan timene vil foregå. Rekkefølgen vil være følgende: sette opp utstyr, ta prøvetagninger for å sjekke om lydbildet er slik vi ønsker, deretter ta selve tagningene. Det er helt umulig å være helt konkret angående det siste punktet. Om sangeren leverer på første tagning eller om vi må spille inn mange tagninger gjenstår å se. Om alt skulle gå bra, vil det likevel være lurt å ta opp flere tagninger.

Når selve innspillingen er ferdig, går jeg og Hugo hvert til vårt hvor vi gjør redigeringen.

Denne folkemusikken har ikke note og dette kan være en ny utfordring i produksjonen. Ved å la første tagningen være en gjennomgang av hele stykket, vil vi ha en tanke om hvordan det hele kan se ut og da har vi et utgangspunkt.

# data[].attributes.body
Så kjære vegg.
Ny dag, nye muligheter. Og endringer i systemet. Altså produsentsystemet.

Fra å være altmuligdame, da sikter jeg til å skulle være solist og produsent på en gang (noe som for meg tolkes som noen som gjør alt mulig - altså to ting som opptar all tiden man eier (eller eier man egentlig tiden eller eier den oss eller finnes den. Okei, vi tar denne refleksjonen en annen gang)), har vi nå lånt inn en solist som skal synge folkemusikk for oss. Vakkert, pent og nasjonalt. Dette blir spennende!

# data[].attributes.body
Kjære vegg!
Etter god prosjektintroduksjon av selveste Mr. Kvidal, er livet kommet til et punkt der jeg må ta ansvar for egne handlinger.

Jeg fikk kapret meg godeste Mr. Herman som sparringsparter, og snart er vi i gang med å fylle U1021 med vakker klang og fylde.

Sagt med andre ord; siden sang er en del av mitt hovedinstrument tenkte jeg å synge en vakker norsk romanse av vår alles kjære Fiflet Bræin. Selv om stykket handler om å være Einsleg, har jeg et inderlig ønske om å ikke være alene i denne produksjonstiden. Å utveksle erfaringer med andre levende individer, vil i følge Vygotsky kunne føre til en bedre læringsprosess.

Det er dermed en glede for meg å erklære denne reisen for påbegynt.
bildekilde: google