# data[].attributes.headline
Шли девчата по войне

# data[].attributes.body
Шли девчата по войне

# data[].attributes.headline
іноча частина нашого наро

# data[].attributes.body
іноча частина нашого народу разом з чоловіками, дітьми та людьми похилого віку винесла на своїх плечах всі тяготи Великої війни. Жінки вписали в літопис війни чимало славних сторінок. 

# data[].attributes.headline
Жіноча частина нашого нар

# data[].attributes.body
Жіноча частина нашого народу разом з чоловіками, дітьми та людьми похилого віку винесла на своїх плечах всі тяготи Великої війни. Жінки вписали в літопис війни чимало славних сторінок. 

# data[].attributes.headline
Жіноча частина нашого нар

# data[].attributes.body
Жіноча частина нашого народу разом з чоловіками, дітьми та людьми похилого віку винесла на своїх плечах всі тяготи Великої війни. Жінки вписали в літопис війни чимало славних сторінок. 
Жінки були на лінії фронту: медиками, льотчицями, снайперами, в частинах ППО, зв'язковою, розвідницями, 

# data[].attributes.headline
Крім того, жінки годували

# data[].attributes.body
Крім того, жінки годували та виховували дітей, облаштовували житло. Під час війни вони виконували і жіночу, і чоловічу роботу, залишаючись малозахищеною та вразливою частиною суспільства. 

# data[].attributes.headline
10 часов
 10 часов
 Твой

# data[].attributes.body
10 часов
 10 часов
 Твой аватар

10 часов
 10 часов
 Твой аватар

?
? 
 Твой аватар

Крім безпосередньої участ

# data[].attributes.headline
Крім безпосередньої участ

# data[].attributes.body
Крім безпосередньої участі в бойових діях, жінки взяли на себе весь тягар праці в тилу: на заводах і фабриках, на будівництві й транспорті, на полях і фермах. Вони виконували всю важку роботу, якою раніше опікувалися чоловіки. Крім того, жінки годували та виховували дітей, облаштовували житло. Під час війни вони виконували і жіночу, і чоловічу роботу, залишаючись малозахищеною та вразливою частиною суспільства. Лише через багато років жінки досягли рівноправності в політичній, економічній та соціальній сферах.

# data[].attributes.headline
оти Великої війни. Жінки 

# data[].attributes.body
оти Великої війни. Жінки вписали в літопис війни чимало славних сторінок. 
Жінки були на лінії фронту: медиками, льотчицями, снайперами, в частинах ППО, зв'язковою, розвідницями, водіями, топографами, репортерами, навіть танкістками, артилеристами і служили в піхоті. Жінки активно брали участь у підпіллі, у партизанському русі
 

Добавить комментарий
“Війна – справа чоловіча”
 “Війна – справа чоловіча”. Однак у ХХ-му сторіччі участь жінок у війні, причому не тільки як медичного персоналу, але й зі зброєю в руках, стає реальністю. Особливо масовим це явище стало в період Другої світової.
 

Добавить комментарий
📎 Photo


Добавить комментарий
Жіноча частина нашого нар
 Жіноча частина нашого народу разом з чоловіками, дітьми та людьми похилого віку винесла на своїх плечах всі тяготи Великої війни. Жінки вписали в літопис війни чимало славних сторінок. 
Жінки були на лінії фронту: медиками, льотчицями, снайперами, в частинах ППО, зв'язковою, розвідницями, водіями, топографами, репортерами, навіть танкістками, артилеристами і служили в піхоті. Жінки активно брали участь у підпіллі, у партизанському русі
 

Добавить комментарий
“Війна – справа чоловіча”
 “Війна – справа чоловіча”. Однак у ХХ-му сторіччі участь жінок у війні, причому не тільки як медичного персоналу, але й зі зброєю в руках, стає реальністю. Особливо масовим це явище стало в період Другої світової.
 

Добавить комментарий
“Війна – справа чоло
 “Війна – справа чоловіча”. Однак у ХХ-му сторіччі участь жінок у війні, причому не тільки як медичного персоналу, але й зі зброєю в руках, стає реальністю. Особливо масовим це явище стало в період Дру

# data[].attributes.headline
ашого нар
 Жіноча частин

# data[].attributes.body
ашого нар
 Жіноча частина нашого народу разом з чоло

# data[].attributes.headline
📎 Photo


Добавить ком

# data[].attributes.body
📎 Photo


Добавить комментарий
Жіноча частина нашого нар
 Жіноча частина нашого народу разом з чоловіками, дітьми та людьми похилого віку винесла на своїх плечах всі тяготи Великої війни. Жінки вписали в літопис війни чимало славних сторінок. 
Жінки були на лінії фронту: медиками, льотчицями, снайперами, в частинах ППО, зв'язковою, розвідницями, водіями, топографами, репортерами, навіть танкістками, артилеристами і служили в піхоті. Жінки активно брали участь у підпіллі, у партизанському русі
 

Добавить комментарий
“Війна – справа чоловіча”
 “Війна – справа чоловіча”. Однак у ХХ-му сторіччі участь жінок у війні, причому не тільки як медичного персоналу, але й зі зброєю в руках, стає реальністю. Особливо масовим це явище стало в період Другої світової.

# data[].attributes.headline
Жіноча частина нашого нар

# data[].attributes.body
Жіноча частина нашого народу разом з чоловіками, дітьми та людьми похилого віку винесла на своїх плечах всі тяготи Великої війни. Жінки вписали в літопис війни чимало славних сторінок. 
Жінки були на лінії фронту: медиками, льотчицями, снайперами, в частинах ППО, зв'язковою, розвідницями, водіями, топографами, репортерами, навіть танкістками, артилеристами і служили в піхоті. Жінки активно брали участь у підпіллі, у партизанському русі

# data[].attributes.headline
“Війна – справа чоловіча”

# data[].attributes.body
“Війна – справа чоловіча”. Однак у ХХ-му сторіччі участь жінок у війні, причому не тільки як медичного персоналу, але й зі зброєю в руках, стає реальністю. Особливо масовим це явище стало в період Другої світової.

# data[].attributes.headline
“Війна – справа чоло

# data[].attributes.body
“Війна – справа чоловіча”. Однак у ХХ-му сторіччі участь жінок у війні, причому не тільки як медичного персоналу, але й зі зброєю в руках, стає реальністю. Особливо масовим це явище стало в період Другої світової.

# data[].attributes.attachment_link.title
Полина Гагарина - Кукушка (OST Битва за Севастополь)

# data[].attributes.attachment_link.title
Жінки Другої світової війни

# data[].attributes.attachment_link.description
З'єднати фото з ім'ям та діяльністю

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Радіо Свобода

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Львів - У День пам'яті та примирення цього року Український інститут національної пам'яті розпочав проект "Війна не робить винятків. Жіночі історії Другої світової". Це історії про участь жінок у військовій формі на передовій, про жінок, які захищали своїх дітей під час окупаційних режимів, які були в українському підпіллі, й тих, які просто чекали своїх синів і чоловіків із війни, рятували чужих дітей.
​
Дослідники зібрали близько 12 історій жінок на війні. Середи них настоятелька греко-католицького монастиря Олена Вітер, яка за співпрацю з ОУН була заарештована НКВС і засуджена до смертної кари. Вона була у числі тих одиниць, які пережили розстріли у тюрмі на Лонцького у Львові. Це була, як згадують свідки, найжахливіша і найкривавіша в'язниця.

Під час німецької окупації черниця Олена Вітер не виїхала за кордон, як це зробили чимало галичан, а залишилась у місті. Вона рятувала євреїв за завданням митрополита Андрея Шептицького. Але у 1945 році була арештована вдруге радянськими окупантами разом з іншими монахами та духовенством УГКЦ. Пройшла заслання, була звільнена і прожила решту життя скромно на Тернопільщині. Це перша жінка серед українців, яка у 1976 році отримала звання "Праведник народів світу".

Історія Галини Черненко, ветерана радянсько-німецької війни, не увійшла у проект. Вона була однією жінкою серед солдатів. Пішла добровільно служити у радянську армію у 18 років у 1943 році. Родом була з Кавказу, пройшла від Курська до Берліна санітарним інструктором.

Ніяких жартів і ставились до мене належно. Ніхто до мене не залицявся, все залежить від жінки, у мене було виховання кавказьке, де поважали жінок

"Я навіть не уявляла, щоб мені сказали, йдемо, мовляв, спати, такого і близько не було. Мене поважали, як і кожного солдата. Ніяких жартів і ставились до мене належно. Ніхто до мене не залицявся, все залежить від жінки, у мене було виховання кавказьке, де поважали жінок. Моя мотивація служити? У мене була важка ситуація, я була родом з Кавказу, ми жили у Харкові, нас німці вважали євреями, посадили у тюрму, там ми тиждень сиділи. Я сама перейшла кордон, щоб піти у Червону армію", - каже Галина Черненко.
Жінки мусіли себе відстоювати
Жінки на війні зустрілись із двома репресивними машинами. Кожна обирала для себе власну модель поведінки, спосіб життя - хтось чинив опір, хтось корився. Науковий дослідник музею "Тюрма на Лонцького" Олеся Ісаюк говорить про те, що жінкам було складніше, ніж чоловікам.

Жінка мусила дбати про свою безпеку подвійно

"Традиційна культура залишала жінку в чітко обумовленому просторі: дитина-кухня-церква, - каже дослідниця. - Жінка в такому випадку сприймалась як додаток до чоловіка, не претендуючи на окрему роль. Тому жінка, щоб досягнути успіху у житті, змушена була докласти надзусиль. Жінка в умовах війни - це об'єкт насилля, вона не могла оборонятись через фізичну будову. Водночас жінка мусила дбати про свою безпеку подвійно. Стратегія була різна - шукали захисту у чоловіках високопоставлених, тобто вийти заміж чи стати коханкою, жінка почала поводитись, як чоловік. Коли чоловіки йшли на фронт, в УПА, жінка ставала об'єктом репресій, на її плечі падало все - господарство, діти, робота. Діяло правило - не показуватись, не висуватись, сидіти тихо, щоб вижити. Інший варіант - виглядати погано, ставати "чоловіком" і поводитись так, і одягатись".

Жінки йшли служити добровільно з різними мотиваціями, хтось із ідейних міркувань, хтось рятувався. У проекті змальована історія Людмили Фої, яка була комсомолкою, а стала українським повстанцем, загинула у 1950 році під час бою УПА з НКВС. У 1943 року жінка організувала в Києві збір медикаментів для упівців. Уперше з повстанцями познайомилась на Волині. Вона працювала на розвідку УПА, а вдавала, що співпрацює з НКВС. Передавати радянській владі дані, які були вигідні УПА, їй вдалось протягом півроку.

Олеся Ісаюк зауважує, що жінок охоче використовували у розвідці - привабливі, говіркі, вміють захоплювати чоловіків. Тому кожна спецслужба використовувала жінок.

"Жінка могла пройти всю війну і бути солдатом, але поверталась у рідне село і за нею йшов поганий слух, із відповідним підтекстом. У війну жінка дуже часто ставала об'єктом сексуальних домагань, їй щоб подолати "скляну стелю", тобто дістатись посади, треба докласти великих зусиль. Треба було докласти зусиль, щоб зберегти власний простір недоторканності. Жінки ставали часто об'єктами жартів", - зазначила науковець.

Ці жіночі історії у роки війни - лише початок. Кожен може написати історію когось із рідних. Бо правду про Другу світову війну ще доведеться осмислювати і переосмислювати не один рік, допоки ще живі поодинокі ветерани і допоки жива пам'ять про рідних і біль втрати ще важкий.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Галина Терещук

# data[].attributes.attachment_link.title
Жінка в умовах війни - це об'єкт насилля - дослідниця

# data[].attributes.attachment_link.description
Львів - У День пам'яті та примирення цього року Український інститут національної пам'яті розпочав проект "Війна не робить винятків. Жіночі історії Другої світової". Це історії про участь жінок у військовій формі на передовій, про жінок, які захищали своїх дітей під час окупаційних режимів, які були в українському підпіллі, й тих, які просто чекали своїх синів і чоловіків із війни, рятували чужих дітей.

# data[].attributes.attachment_link.title
Жінки Другої світової війни - jigsaw puzzle (40 pieces)

# data[].attributes.headline
 На початку 1980-х н

# data[].attributes.body
На початку 1980-х нобелівська лауреатка Світлана Алексієвичпривернула увагу до долі жінок, подивилася на війну їхніми очима: "Все, що нам відомо про війну, ми знаємо з "чоловічого голосу". Ми всі в полоні "чоловічих" уявлень і "чоловічих" відчуттів війни. "Чоловічих" слів. А жінки мовчать. [...] Мовчать навіть ті, хто був на фронті. Якщо раптом починають згадувати, то розповідають не "жіночу" війну, а "чоловічу" ("У війни не жіноче обличчя"). Письменниця зібрала спогади жінок-червоноармійок, і згодом вони стали основою її книжки.

# data[].attributes.attachment_link.title
Она защищала Родину. Интервью с ветераном ВОВ Кувалдиной Р.В.

# data[].attributes.attachment_link.description
Интервью с ветераном Великой Отечественной войны Раисой Васильевной Кувалдиной.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Чернівці, Чернівецька область - новини в газеті Версії

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У війни нежіноче обличчя, та жінки командували навіть морською піхотою
Письменниці Світлані Алексієвич належить вираз: "У війни нежіноче обличчя". Природа доручила жінці продовжувати людський рід, берегти його. Натомість війна знищує людей, а це суперечить жіночій натурі. Та багатьом жінкам довелося в роки Другої світової взяти зброю до рук і стати на захист своєї батьківщини. Вони воювали у складі Збройних сил різних країн, але найбільше жінок служило в Червоній армії.
Почнімо ж з країни, яка раніше від СРСР вступила у війну з Гітлером. Британці мали досвід Першої світової, коли створили Жіночий допоміжний корпус. Тож через тиждень після вступу Англії у війну там створили Допоміжні територіальні війська. Спочатку жінки мали статус цивільних службовців і займали посади кухарів, клерків, водіїв, телефоністок. Після евакуації армії з Дюнкерка жінки у складі територіальних військ стали повноцінними військовослужбовцями і на їхні плечі вперше було покладено тягар протиповітряної оборони. Вони обслуговували зенітні гармати, прожектори й радари - служба небезпечна.

А в армії США був створений Жіночий корпус, військовослужбовці якого використовувалися на тилових посадах - це дозволило звільнити багатьох чоловіків для відправки на фронт. Американці берегли своїх жінок, намагаючись не допускати їх до місць, де точилися бої. Але бували й екстремальні ситуації, коли виникала загроза життю внаслідок аварій і катастроф. Жінки-медики у таких ситуаціях показали себе найкращим чином.

У збройних силах Німеччини жінки найчастіше служили в госпіталях, на вузлах зв'язку, у різноманітних канцеляріях. Але, подібно до британців, німці сформували з жінок численні частини протиповітряної оборони. Армади американських і англійських бомбардувальників завдавали потужних ударів по великих містах Німеччини, й зенітницям доводилося відбивати ці атаки. Крім етнічних німкень, там служило чимало дівчат з окупованих радянських територій, одягнених у форму "вихованок СС". Найчастіше такі обслуговували прожектори. А ще ставили димові завіси, які погано впливали на здоров'я: своїх німкень начальство від цього берегло.
Марія Лагунова: танкістка без ніг Полонених у бою жінок вбивали з садизмом
Радянським жінкам довелося зазнати значно більше воєнних бід і труднощів, ніж їхнім зарубіжним союзницям чи противницям. У жодній армії світу в період Другої світової війни не служило стільки жінок, скільки у Червоній.

1945-го РСЧА нараховувала 13 млн. осіб, а загалом повоювати в ній за роки війни встигло 34 мільйони. Кількість жінок у різний час коливалася від 600 тисяч до мільйона. У довоєнному СРСР військовозобов'язаними були усі медики, ветеринари і фахівці ще деяких спеціальностей. Після початку війни чимало з них опинилося у діючій армії.

Роль жінок у рятуванні поранених - неоціненна. Завдяки дівчатам-санінструкторам близько 70% поранених поверталися на фронт. Серед санінструкторів, фельдшерів і медсестер Червоної армії чотири з п'яти були жінки. Серед військових лікарів (у тому числі хірургів) їх було трохи менше половини.

Що довелося випробувати на фронті цим дівчатам, знають лише вони. Коли вчорашня школярка під вогнем противника тягла на собі пораненого бійця, а також свою та його зброю, вона зазнавала колосальної напруги, фізичної та психічної. Смерть очікувала на кожному метрі, й потрібна була величезна сила духу для виконання таких обов'язків. Гинуло дівчат багато, ще більше покалічено. Та найжахливішим був полон: гітлерівці страшенно знущалися над полоненими жінками та вбивали їх з особливим садизмом.
Олександра Самусенко: заступник командира танкового батальйону 15 жінок-медиків стали Героями Радянського Союзу
Нелегкою була й служба у госпіталях, часто по кілька діб без сну й відпочинку, коли поранені з фронту надходили безперервними потоками. Про військових лікарів і медсестер знято чимало художніх фільмів. Менше добрих слів дісталося санітаркам, а без їхньої важкої брудної праці армія втратила би значно більше бійців. Адже, завдяки підтриманню чистоти, вдавалося уникнути смертельних епідемій у госпіталях і одужання солдатів рухалося набагато швидше. Подвиг військових медиків фронтовики оцінили сповна, вони назавжди зберегли вдячність "сестричкам", які повертали життя скаліченим, постріляним солдатам. Недарма 15 жінок-медиків отримали звання Героїв Радянського Союзу.

Жінки у війську виконували функції, близькі їм за жіночою природою: рятували життя людей, допомагали пораненим повернути здоров'я. Близькими до звичних жіночих занять були й ті, що ними займалися працівниці банно-пральних загонів, кухарі та офіціантки офіцерських їдалень. Значний відсоток жінок - телефоністок і радисток -був у військах зв'язку. Так само у військових канцеляріях, на складах, у військовому транспорті. Чимало жінок працювало військовими перекладачками. Усі ці професії не передбачали безпосередньої участі у бойових діях. Але велика кількість жінок добровольцями воювала зі зброєю в руках.
Добровольці-зенітниці
Почнімо із зенітниць. Дівчата-добровольці стали до зенітних гармат і кулеметів ще 1941 року, а 11 квітня 1942-го був оголошений "сталінський призов" старшокласників. Хлопців відправили до військових училищ, а дівчат - у війська протиповітряної оборони та зв'язку: туди, де потрібні грамотні люди. Невдовзі чимало з них потрапило до самого пекла. Німецькі танки рвалися до Сталінграда, і зенітні батареї були розгорнуті проти них. Стріляючи прямою наводкою по броньованих цілях, молоденькі дівчата ціною власного життя зуміли збити темпи ворожого наступу.

У Червоній армії існували винищувально-протитанкові артилерійські полки, бійці яких носили на рукавах спеціальні шеврони - чорний ромб із схрещеними золотими стволами гармат. Фронтовики з великою повагою дивилися на тих, у кого був цей знак. Протитанкові частини кидали на найбільш небезпечні ділянки фронту, і шансів вижити у двобої з танками артилеристи мали небагато. Та серед бійців таких полків були й дівчата.
Танкістка без ніг Лагунова та сімейний танковий екіпаж Бойків
На відміну від інших армій світу, в Червоній армії були створені жіночі авіаційні частини, а також воювали танкістки. Ще до війни дівчат агітували вчитися спеціальностей, які раніше вважалися суто чоловічими. А вже під час війни дівчата-трактористки просилися в армію, до складу танкових екіпажів. Удавалося таке лише одиницям, і серед них - Марії Лагуновій. Вона стала механіком-водієм Т-34. Восени 1943 р. у жорстокому бою втратила обидві ноги, але не впала у відчай. Навчилася ходити на протезах і повернулася до свого полку. До 1946 року служила телеграфісткою. Повернулася до рідного Свердловська, але згодом змушена була виїхати до Хмельницького. Тільки в Україні до неї прийшла заслужена слава: про героїню почали писати, її обрано почесним громадянином Броварів - міста, яке звільняв її танковий екіпаж. Колишня танкістка-фронтовичка вийшла заміж, виховала двох синів.

Лейтенант Ніна Бондар командувала екіпажем Т-34 і наприкінці війни зустрілася з полоненою німкенею, механіком-водієм "Пантери". Унікальний взагалі-то випадок, бо гітлерівці своїх жінок на фронт намагалися не допускати.

А капітан Олександра Самусенко дослужилася до заступника командира танкового батальйону. Під свою відповідальність вона зарахувала до складу батальйону американського сержанта Джозефа Байєрлі, який втік з німецького полону. Він допоміг радянським танкістам освоїти ленд-лізівський танк "Шерман". А син цього сержанта вже у наш час став послом США в Росії.

Олександра Бойко разом з чоловіком внесла гроші у Фонд оборони, достатні для побудови важкого танку. Оволодівши фахом танкіста, вона стала командиром цього танку ІС-2, а її чоловік - механіком-водієм цієї машини. Загалом танкісток в РСЧА було небагато. Значно більше - льотчиць.
"Нічні відьми" літали на фанері
Найвідоміші з них - "нічні відьми", як прозвав наляканий противник пілотів 588-го нічного легкого бомбардувального полку. На маленьких літачках У-2, що у німців називався "рус-фанер", вони вночі підкрадалися до ворожих позицій і засипали їх бомбами. Ефективність нічного бомбометання виявилася значною. Полк став гвардійським, отримав почесне звання Таманського.

А вдень ворога били льотчиці 586-го винищувального і 587-го бомбардувального авіаційних полків. Ці полки також удостоєні гвардійського звання. Про подвиги цих льотчиць можна розповідати багато. Так, командир ланки Надія Федутенко під час атаки була поранена в голову та спромоглася виконати завдання і без втрат привела ланку на свій аеродром. А льотчиця Тарасенко, важко поранена в ногу, хоча й втрачала тричі свідомість, все ж таки врятувала екіпаж і бойову машину, перетягнувши літак через лінію фронту.
Командувачка взводу морської піхоти
На фронті особливо прославилися жінки-снайпери. Вони краще за чоловіків відповідали цій спеціальності, через особливості організму. Центральна жіноча снайперська школа підготувала понад тисячу фахівців, на спеціальних курсах пройшли підготовку ще 2,5 тисячі жінок-снайперів. Однією з найвідоміших була Герой Радянського Союзу Людмила Павлюченко, яка знищила 309 гітлерівців, у тому числі 36 ворожих снайперів. Щоправда, полювання за живими мішенями негативно позначалося на психіці жінок-снайперів. Після війни в них виникали проблеми зі створенням сім'ї, входженням у трудові колективи.

Жінки воювали і в саперних частинах, і в кавалерії, і в військах НКВС. Були вони, звичайно, і в піхоті. В РСЧА був сформований 1-й окремий жіночий запасний стрілецький полк, а 1-а окрема жіноча добровольча стрілецька бригада нараховувала 7 тис. бійців. Єдиною за роки війни жінкою - командиром взводу морської піхоти була Євгенія Завалій.

Фронтова звитяга жінок відзначена високими нагородами: 90 з них стали Героями Радянського Союзу, 4 - повними кавалерами солдатського ордену Слави.

Доки сотні тисяч радянських жінок служили в армії, мільйони працювали в тилу. На їхні плечі лягло постачання харчів та решти необхідного армії. На селі у 1941 р. працювало понад 19 млн. жінок, їхні чоловіки, брати й батьки пішли на фронт. В армію забрали трактори і коней, тож жінки самі впрягалися у плуги й орали землю. Жіночими руками вироблялося чимало зброї і боєприпасів: доля жінок в оборонній промисловості 1942-го досягла 60%. А легка й харчова промисловість взагалі трималися на їхніх плечах...
Друга Світова була війною тотальною, вона вимагала неймовірних зусиль від багатьох людей. Якщо раніше воювали головним чином чоловіки, то у цю війну і жінкам довелося взяти на себе важкий тягар і довести,що вони здатні долати величезні труднощі. Ігор БУРКУТ, кандидат історичних наук
Слова пошуку:

# data[].attributes.attachment_link.title
У війни нежіноче обличчя, та жінки командували навіть морською піхотою - Чернівці, Чернівецька область - новини в газеті Версії

# data[].attributes.attachment_link.description
У війни нежіноче обличчя, та жінки командували навіть морською піхотою Письменниці Світлані Алексієвич належить вираз: "У війни нежіноче обличчя". Природа доручила жінці продовжувати людський рід, берегти його. Натомість війна знищує людей, а це суперечить жіночій натурі. Та багатьом жінкам довелося в роки Другої світової взяти зброю до рук і стати на захист своєї батьківщини.

# data[].attributes.headline
Молодший лейтенант снайпер Л. Павличенко (у центрі), на особистому рахунку якої 309 гітлерівців, у тому числі 78 снайперів

# data[].attributes.subject
Молодший лейтенант снайпер Л. Павличенко (у центрі), на особистому рахунку якої 309 гітлерівців, у тому числі 78 снайперів

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Игорь Капитонов

# data[].attributes.attachment_link.title
Шли девчата по войне...(Фильм о женщинах ветеранах Великой Отечественной Войны)

# data[].attributes.attachment_link.description
Фильм о том как девушки в период Великой отечественной войны встали на защиту Родины. Фильм о героизме и самопожертвовании женщин Великой Отечественной войны!

# data[].attributes.attachment_link.title
Зростання ролі жінки в умовах війни

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
несокрушимая

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
сергей мокрицкий

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
исторический

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Канал Украина

# data[].attributes.attachment_link.title
Війна, герої та наші жінки. Другий офіційний трейлер НЕЗЛАМНА

# data[].attributes.attachment_link.description
Режисер: Сергій Мокрицький Продюсер: Єгор Олесов, Наталя Мокрицька Оператор: Юрій Король Автор сценарію: Максим Бударін, Єгор Олєсов, Максим Данькевич, Леонід Корін В ролях: Юлія Пересільд, Євген Циганов, Микита Тарасов, Джоан Блекхем, Віталій Лінецький, Станіслав Боклан, Дмитро Лалєнков, Микола Боклан, Олександр Ярема, Олег Драч Любов під нескінченним вогнем ворога, дружба з Елеонорою Рузвельт, виступ на конференції, який фактично змінив результат Другої Світової Війни, бажання жити і страх втратити кохану людину - чи впорається з цим тендітна жінка?

# data[].attributes.headline
Льотчиці 46-го гвардійського жіночого нічного бомбардувального полку, які брали участь у боях за звільнення Криму та Білорусії

# data[].attributes.subject
Льотчиці 46-го гвардійського жіночого нічного бомбардувального полку, які брали участь у боях за звільнення Криму та Білорусії

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
суть времени

# data[].attributes.attachment_link.title
Интервью с ветераном Великой Отечественной войны Рэмой Борисовной

# data[].attributes.attachment_link.description
Рассказывает ветеран войны, ушедшая в 15 лет добровольцем на фронт. http://eot.su/

# data[].attributes.attachment_link.title
Відомі жінки - jigsaw puzzle (42 pieces)

# data[].attributes.attachment_link.title
Зміна ролі чоловіка та жінки в повсякденному житті під час Д

# data[].attributes.attachment_link.description
Зміна ролі чоловіка та жінки в повсякденному житті під час Другої світової війни Майже 800 тис. жінок воювали з нацистами під час Великої Вітчизняної війни. Петрова Ніна Павлівна Павліченко Людмила Зоя Космодем'янська Дякуємо за увагу! Презентацію готували: Святослав Родюк, Інна Маслянко

# data[].attributes.headline
Жіноча частина нашог

# data[].attributes.body
Жіноча частина нашого народу разом з чоловіками, дітьми та людьми похилого віку винесла на своїх плечах всі тяготи Великої війни. Жінки вписали в літопис війни чимало славних сторінок.
Жінки були на лінії фронту: медиками, льотчицями, снайперами, в частинах ППО, зв'язковою, розвідницями, водіями, топографами, репортерами, навіть танкістками, артилеристами і служили в піхоті. Жінки активно брали участь у підпіллі, у партизанському русі

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
друга світова війна

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ольга калиновська

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
невигадані історії

# data[].attributes.attachment_link.title
Українська Друга світова. Жіночі історії // Невигадані історії – 08.05.16

# data[].attributes.attachment_link.description
http://www.5.ua | Про українку єврейського походження, яка дивом врятувалася від розстрілу у Бабиному Яру. Про одеситку, яка пережила німецький полон, а по поверненні на Батьківщину повісилася на дверях власної квартири. Про підпільниць ОУН та їхню долю у поствоєнні часи. Про жінок, які так само як чоловіки переживали всі жахи війни з нацистами, а згодом - і з комуністичною владою.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
жінки на фронті

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
друга світова війна

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
військовий призив

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
будівник комунізму

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
тетяна пастушенко

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
інститут історії

# data[].attributes.attachment_link.title
Пишемо історію. Жінки у Другій світовій війні

# data[].attributes.attachment_link.description
У Радянському союзі жінку вважали активним будівником комунізму. Тому, на рівні з чоловіками вони могли служити в армії зі зброєю в руках, в будь-яких військових підрозділах і з'єднаннях. До війська дівчата потрапляли різними шляхами. Більша частина з них йшли добровільно, решта - підлягала обов'язковому призову.

# data[].attributes.headline
До кінця війни більш

# data[].attributes.body
До кінця війни більше 2-х мільйонів жінок працювали в галузі військової промисловості, сотні тисяч добровільно пішли на фронт санітарками.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Серго Орджонекидзе

# data[].attributes.attachment_link.title
Женщины Второй Мировой

# data[].attributes.attachment_link.description
к 70-летию победы над фашистскими захватчиками,видео о подвигах отважных советских женщин на фронтах 2-ой мировой войны.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Військова панорама

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Жіноча частина нашого народу разом з чоловіками, дітьми та людьми похилого віку винесла на своїх плечах всі тяготи Великої війни. Жінки вписали в літопис війни чимало славних сторінок.

Жінки були на лінії фронту: медиками, льотчицями, снайперами, в частинах ППО, зв'язковою, розвідницями, водіями, топографами, репортерами, навіть танкістками, артилеристами і служили в піхоті. Жінки активно брали участь у підпіллі, у партизанському русі.

Жінки взяли на себе безліч "чисто чоловічих" спеціальностей в тилу, так як чоловіки пішли на війну, і хтось повинен був стати за верстат, сісти за кермо трактора, стати обхідником залізниць, освоїти професію металурга і т. д.

Цифри і факти

- Військова служба в СРСР є почесним обов'язком не тільки чоловіків, а й жінок. Це їх право записано в ст. Тринадцята Закону про загальний військовий обов'язок, прийнятому IV сесією Верховної Ради СРСР 1 вересня 1939 р. У ній йдеться про те, що Народного комісаріату оборони і Військово-Морського Флоту надається право брати в армію і флот жінок, які мають медичну, ветеринарну та спеціально-технічну підготовку, а також залучати їх на навчальні збори. У воєнний час жінки, що мають зазначену підготовку, можуть бути призвані в армію і флот для несення допоміжної та спеціальної служби. Почуття гордості і вдячності радянських жінок партії і уряду з приводу рішення сесії Верховної Ради СРСР висловила депутат Верховної Ради СРСР Е.М.Кожушіна з Вінницької області: "Всі ми, молоді патріотки, - сказала вона, - готові виступати на захист нашої прекрасної Батьківщини. Ми, жінки, пишаємося тим, що нам дано право захищати її нарівні з чоловіками. І якщо покличе наша партія, наш уряд, то ми все виступимо на захист нашої чудової країни і дамо ворогові нищівного відсіч ".

- Уже перші звістки про віроломний напад Німеччини на СРСР викликали у жінок безмежний гнів і пекучу ненависть до ворогів. На зборах і мітингах, які проходили по всій країні вони заявляли про свою готовність стати на захист своєї Батьківщини. Жінки і дівчата йшли в партійні і комсомольські організації, у військові комісаріати і там наполегливо домагалися відправки на фронт. Серед добровольців, які подали заяви про відправку в діючу армію, до 50% клопотань було від жінок.

- За перший тиждень війни заяви про відправку на фронт надійшли від 20 тис. москвичок, і через три місяці зарахування до лав захисників Батьківщини домоглися 8360 жінок і дівчат Москви. У числі ленінградських комсомольців, які подали в перші дні війни заяви з проханням відправити у діючу армію, 27 тис. заяв було від дівчат. Відправки на фронт домоглися більше 5 тис. дівчат Московського району Ленінграда. 2 тис. з них стали бійцями Ленінградського фронту і самовіддано боролися на підступах до рідного міста.

Роза Шаніна. 54 знищених ворогів

- Створений 30 червня 1941 року Державний комітет оборони (ДКО) прийняв ряд постанов про мобілізацію жінок для несення служби у військах ППО, зв'язку, внутрішньої охорони, на військово-автомобільних дорогах ... Було проведено кілька комсомольських мобілізацій, зокрема мобілізації комсомолок у Військово-Морський Флот, у Військово-Повітряні Сили і війська зв'язку.

- У липні 1941 року понад 4 тисяч жінок Краснодарського краю звернулися з проханням послати їх в діючу армію. У перші дні війни добровольцями пішли 4000 жінок Івановської області. За комсомольськими путівками стали червоноармійцями близько 4 тисяч дівчат з Читинської області, понад 10 тисяч з Карагандинської.

- На фронті в різні періоди билося від 600 000 до 1 мільйона жінок, 80 тисяч з них були радянськими офіцерами.

- Центральна жіноча школа снайперської підготовки дала фронту 1061 снайпера і 407 інструкторів снайперської справи. Випускниці школи знищили у війну понад 11280 ворожих солдатів і офіцерів.

- Рязанському піхотному училищу в кінці 1942 року був даний наказ - підготувати з жінок-добровольців близько 1500 офіцерів. До січня 1943-го в училище прибуло понад 2 тисячі жінок.

- Вперше в історії в роки Вітчизняної війни в Збройних Силах нашої країни з'явилися жіночі бойові формування. З жінок-добровольців було сформовано 3 авіаційних полки: 46-й гвардійський нічний бомбардувальний, 125-й гвардійський бомбардувальний, 586-й винищувальний полк ППО; Окрема жіноча добровольча стрілецька бригада, Окремий жіночий запасний стрілецький полк, Центральна жіноча школа снайперів, Окрема жіноча рота моряків.

Снайпери Фаїна Якимова, Роза Шаніна, Лідія Володіна

- Перебуваючи під Москвою, 1-й окремий жіночий запасний полк також готував кадри автомобілістів і снайперів, кулеметників і молодших командирів стройових підрозділів. В особовому складі значилося 2899 жінок.

- В Особливій Московській армії ППО служили 20 000 жінок.

- Деякі жінки були й командирами. Можна назвати Героя Радянського Союзу Валентину Гризодубову, яка протягом всієї війни командувала 101-м авіаційним полком далекої дії, де служили чоловіки. Вона сама зробила близько двохсот бойових вильотів, доставляючи партизанам зброю, вибухівку, продовольство і вивозячи поранених.

- Начальником відділу боєприпасів управління артилерії армії Війська Польського була інженер-полковник Антоніна Приставки. Закінчила вона війну під Берліном. Серед її нагород ордена: "Відродження Польщі" IV класу, "Хрест Грюнвальда" III класу, "Золотий Хрест Заслуги" та інші.

- У першому військовому 1941 сільськогосподарською працею, головним чином в колгоспах, було зайнято 19 млн. жінок. Це означає, що майже всі тяготи по забезпеченню харчуванням армії і країни падали на їхні плечі, на їх трудові руки.

- У промисловості було зайнято 5 млн. жінок, причому багатьом з них були довірені і командні пости - директорів, начальників цехів, майстрів.

- Культура, освіта, охорона здоров'я стали предметом турботи, головним чином, жінок.

- Дев'яносто п'ять жінок в нашій країні мають високе звання Героїв Радянського Союзу. Серед них і наші космонавти.

- Саме численне представництво учасниць Великої Вітчизняної війни серед інших спеціальностей складали жінки-медики.

- Із загальної кількості лікарів, яких у діючій армії налічувалося близько 700 000, жінок було 42%, а серед хірургів - 43,4%.

- Середніх і молодших медичних працівників на фронтах служило більше 2 мільйонів чоловік. Жінки (фельдшери, сестри, санінструктори) становили більшість - понад 80 %.

- У воєнні роки була створена струнка система медико-санітарного обслуговування армії. Існувала так звана доктрина військово-польової медицини. На всіх етапах евакуації поранених - від роти (батальйону) до госпіталів глибокого тилу - самовіддано несли благородну місію милосердя медики-жінки.

- Славні патріотки служили у всіх родах військ - в авіації і морської піхоти, на бойових кораблях Чорноморського флоту, Північного флоту, Каспійської і Дніпровської флотилії, в плавучих військово-морських госпіталях і санітарних поїздах. Разом з кіннотниками вони йшли в глибокі рейди по тилах ворога, були в партизанських загонах. З піхотою дійшли до Берліна. І всюди медички надавали спеціалізовану допомогу постраждалим в боях.

- Підраховано, що дівчата-санінструктори стрілецьких рот, медсанбатів, артилерійських батарей допомогли сімдесяти відсоткам поранених бійців повернутися в лад.

- За особливу мужність і героїзм 15 жінок-медиків удостоєні звання Героя Радянського Союзу.

- Про подвиг жінок - військових медиків нагадує скульптурний пам'ятник в Калузі. У сквері на вулиці Кірова на високому п'єдесталі підноситься на весь зріст фронтова медична сестра в плащ-наметі, з санітарною сумкою через плече. Місто Калуга в роки війни було осередком численних госпіталів, які вилікували і повернули в стрій десятки тисяч бійців і командирів. Тому-то й спорудили в святому місці монумент, у якого завжди квіти.

Історія ще не знала такої масової участі жінок у збройній боротьбі за Батьківщину, яку показали радянські жінки в роки Великої Вітчизняної війни. Домігшись зарахування в ряди воїнів Армії, жінки та дівчата оволоділи майже усіма військовими спеціальностями і разом зі своїми чоловіками, батьками і братами несли військову службу у всіх родах військ Радянських Збройних Сил.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
велика вітчизняна війна

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
цифри і факти

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
жінки були на лінії фронту: медиками

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
в частинах ппо

# data[].attributes.attachment_link.title
Роль жінок у Великій Вітчизняній Війні: цифри і факти

# data[].attributes.attachment_link.description
Жіноча частина нашого народу разом з чоловіками, дітьми та людьми похилого віку винесла на своїх плечах всі тяготи Великої війни. Жінки вписали в літопис війни чимало славних сторінок. Жінки були на лінії фронту: медиками, льотчицями, снайперами, в частинах ППО, зв'язковою, розвідницями, водіями, топографами, репортерами, навіть танкістками, артилеристами і служили в піхоті.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Велика Вітчизняна війна - термін, яким радянська історіографія та низка істориків країн колишнього СРСР окреслюють радянсько-німецький збройний конфлікт 1941-1945 років у рамках Другої світової війни. Був створений радянською пропагандою за зразком російської "Вітчизняної війни" з французами 1812 року. На думку кандидата історичних наук Володимира В'ятровича, приставка "Велика" додана для підкреслення значущості радянсько-німецького конфлікту для СРСР, масштабів та наслідків цього конфлікту для Європи. Конфлікт, представлений як Велика Вітчизняна війна, став наріжним націотворчим міфом СРСР, що служив основою формування радянської ідентичності, а в перспективі й радянського народу.

Книжки представлені на виставці:
1. Губернаторов Николай Владимирович. Смерш против Буссарда: репортаж из архива тайной войны / Ассоциация "Военная книга"; Общество изучения истории отечественных спецслужб. - М.; Жуковский : Кучково поле, 2005. - 351с.

"Смерш" против "Буссарда" - совершенно уникальная книга. Хотя актор определил ее жанр как "репортаж из архива тайной пойпы", это не просто репортаж, по настоящий исторл-ко-докумеитадьпый и психологический триллер. Вес, о чем рассказывается в этой поразительной, захватывающей истории -абсолютная правда от начала и до конца, к тому же подтвержденная многими документами и свидетельскими показаниями. Сама жизнь, опаленная войной, вывела столь плотно завязанный, душераздирающий сюжет. Здесь, в одном повествовании, тесно переплетаются и незримые смертельные схватки спецслужб, борющихся па фоне грандиозных сражений Великой Отечественной, и страшные мытарства осиротевших детей, затянутых в мясорубку этой жестокой борьбы, п настоящая возвышающая, просветляющая и преображающая человека любовь и, наконец, венчающая нее человеческие страдания смерть...
Шифр зберігання книги в НБУВ: ВА692699 Шифр зберігання книги в гуманітарному залі: Т3(2)722 Г-93

2. Джонс Майкл. Сталинград. Как состоялся триумф Красной Армии / М.П. Свириденков (пер.с англ.). - М. : Яуза; Эксмо, 2007. - 382с.

Эта книга - не просто великолепное профессиональное исследование хода Сталинградской битвы. В отличие от работ других западных авторов, здесь нет привычных штампов о "кровавых комиссарах" и заградительных отрядах, сотнями расстреливавших своих. М Джонс фокусирует свое внимание на рядовых солдатах Красной Армии, пытаясь ответить на вопрос: что заставляло их стойко сражаться в невероятно тяжелых условиях? Используя военные архивы для подтверждения драматических свидетельств ветеранов, автор исправляет многие закрепившиеся ошибки в изображении Сталинградской битвы. Сосредоточив внимание на 62-й армии и ярко описав бои в городе с середины сентября до середины ноября 1942 г., М. Джонс смог показать Сталинград глазами участников боев и таким образом раскрыть внутреннюю сущность сражения. Пожалуй, ни в одной из предыдущих работ отчаянный, жестокий характер битвы на Волге не был передан столь впечатляюще и драматично. Теперь мы наконец можем представить ее во всем ужасе и величии, по достоинству оценив доблесть защитников Сталинграда.

Шифр зберігання книги в НБУВ: ВА697768
Шифр зберігання книги в гуманітарному залі: Т3(2)722 1)Д-42

3. Джордан Дэвид, Вист Эндрю. Атлас операций Второй мировой войны: 160 карт сражений и битв / Ольга Строганова (пер.с англ.). - М. : Эксмо, 2007. - 254с.

"Атлас операций Второй мировой войны", составленный британскими авторами Дэвидом Джорданом и Эндрю Вистом, включает в себя более 160 красочных карт, в которых отражены все основные операции и битвы, происходившие в 1939-1945 гг. на суше, на морских пространствах и в воздухе. Карты снабжены подробными комментариями и сопроводительным текстом, освещающим общий ход боевых действий на всех фронтах и театрах Второй мировой войны. Атлас представляет интерес для широкого крута читателей, интересующихся историей крупнейшего вооруженного конфликта в истории человечества.

Шифр зберігання книги в НБУВ: ВС45312
Шифр зберігання книги в гуманітарному залі: Т3(0)62 Д-42

# data[].attributes.attachment_link.title
Велика Вітчизняна війна 1941-1945

# data[].attributes.attachment_link.description
Велика Вітчизняна війна - термін, яким радянська історіографія та низка істориків країн колишнього СРСР окреслюють радянсько-німецький збройний конфлікт 1941-1945 років у рамках Другої світової війни. Був створений радянською пропагандою за зразком російської "Вітчизняної війни" з французами 1812 року. На думку кандидата історичних наук Володимира В'ятровича, приставка "Велика" додана для підкреслення значущості радянсько-німецького конфлікту для СРСР, масштабів та наслідків цього конфлікту для Європи.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
голос америки

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
голос америки українською

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
голос америки україни

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
українська служба голосу америки

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
українські новини

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
міжнародні новини

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
президент сша

# data[].attributes.attachment_link.title
Жінки бойові пілоти Другої Світової йшли до визнання десятки років. Відео

# data[].attributes.attachment_link.description
У роки другої світової війни американських чоловіків, що пішли на фронт на багатьох ділянках замінили жінки.