# data[].attributes.headline
Asulate ning väiksemate linnakseste loomine

# data[].attributes.subject
Asulate ning väiksemate linnakseste loomine

# data[].attributes.body
Asulate ja väikeste linnade loomine aitas esiaja inimesi väga. Ka see on üks suuremaid muutusi sel ajal. Asulas või linnas olid inimesed kõik koos, said üksteist vajaduse korral aidata ning nad olid kaitstud. Mõnede linnade varemetest on leitud ka müüri jäänuseid, nii eti esiaja inimesed oskasid juba oma asulaid kindlustada, näiteks Jeeriko külakese elanikud.

# data[].attributes.body
Kui inimesed olid kodustanud koera, hakkasid nad kodustama ka metsikuid veiseid, sigu, hobuseid ja muidugi ka lambaid. Lehmadelt ja kitsedelt saadi piima, lambalt villa, (noh, kuigi keegi ei osanud sellega veel ümber käia) sigu hoiti tagavaraks kui toit peaks otsa lõpema ning hobuseid sai kasutada nii põllu kündmiseks kui ka ratsutamiseks.

# data[].attributes.body
Kindlasti oli põlluharimisega alustamine üks kõige suurematest esiaja muutustest. Põldu hakkasid harima inimesed, kes jäid ühte kohta paikseks. Aga mitte iga koht ei sobinud viljale kasvamiseks. Vili oli väga nõudlik seoses pinnasega. Tänu põlluharimisele said inimesed rohkem toitu ning ei pidanud lootma jääma vaid küttimise ja koriluse saakide peale.

# data[].attributes.body
Tuli on siiani üks tähtsamaid osi inimese elus. Esiajal läks tuld ikka eriti vaja. Seda kasutati välguse saamiseks, toidu tegemiseks, sooja saamiseks, vajadusel peletati sellega loomi ka eemale. Hiljem hakkasid tuld kasutama ka keraamikud.

# data[].attributes.body
Kivist tööriistad olid vastupidavad ning neid sai mõningase vaevaga lihvida. Samuti oli seda lihtne kätte saada, seda leidus pea igal pool.