# data[].attributes.body
Om du såg mig nu/Joel
Kvällen närmare sig liksom skol diskot esmanuel sprutar på parfym för att känna sig modigare. Han hadde en fin skjorta och kännedom sig som en vinnare. Han kände att åttan skulle bli det bästa året, eller inte. Innan kvällen han börga så blev några fulla. Esmaulen ville inte vara där.

# data[].attributes.body
Jag slängde mig ner i min nya vita säng. Det har ett fint blått överkast med vita blommor på som känns lite strävt. Det luktar vår. Pappas tunga fotsteg hörs i trappen. Smaken från zoo godisarna jag åt innan är kvar, och paketet ligger kvar på golvet.

# data[].attributes.headline
Percy Jacksson Monsterhavet/Gustav Carlsson 

# data[].attributes.subject
Percy Jacksson Monsterhavet/Gustav Carlsson 

# data[].attributes.body
Stormen ven genom de övergivna gatorna. Grover sprang i panik med rengnet smattrande i ansiktet. Han sprang in i en övergiven bröllopsbutik. Ett stort monster sprang förbi ute i mörkret och såg ut som om det letade efter något. Grover pustade ut när han såg att monstret hade försvunnit i regnet.

# data[].attributes.body
Uniformen jag har på mig är mörk och varm och inte alls lämpad för värmen. Ryggsäcken som är fylld med tyger och sybehör får mig nästan att tappa balansen. Framför mig är det ett stort marknadstorg. Det är fyllt av rabatter, träd och fontäner. Jag går förbi ett bageri med guldpudrade bakverk och en livsmedelsbutik med frukter i olika färger. Några gator bort ligger en juvelerarbutik med smycken som glänser i regnbågens färger.

# data[].attributes.headline
Förr eller senare exploderar jag/Samra Najafi

# data[].attributes.subject
Förr eller senare exploderar jag/Samra Najafi

# data[].attributes.body
-Jag vägrar att gå till stödgruppen!
- Men Hazel du är en tonåring. Du är inget småbarn längre. Du behöver skaffa kamrater, komma hemifrån och leva ditt eget liv.
-Om du vill att jag ska vata tonåring, så skicka mig inte till stödgruppen!
Jag stänger bildörren och går mot stödgruppen. Det håller på att bli kväll kl är vid 4 tiden. Jag merker en kille, jag har inte sett honom förut.
Jag sätter mig i ringen.
Alla börjar presentera sig.
-Augustus Walters heter jag. Han ler mot mitt håll.

# data[].attributes.headline
Percy Jackson Labyrinten/ Leo Engelbrektsson 

# data[].attributes.subject
Percy Jackson Labyrinten/ Leo Engelbrektsson 

# data[].attributes.body
De tre skorpionerna hade omringat dem. Det fanns ingen väg ut. Dem stod mot en stor sten mitt i den Gröna skogen. Han kunde se att en droppe rann ner från ett löv och ner på en av skorpionerna. Nu hade ingen tid kvar. Det var varmt och det klibbade i rustnigen. Sen såg han en spricka i stenen. Fort kröp de in där. Den lilla sprickan ledde till en stor grotta. De ramlade ner och skrek. I grottan var det fuktigt och väldigt varmt. Det är kolsvart. Sen såg de en knapp. De tryckte på den och plötsligt låg de i gräset där skorpionerna hade omringat de. Fast det var natt. Plötsligt kom det fram en kille och frågade vad som hade hänt.

# data[].attributes.body
Det är varmt och det är klar himmel. Det är krig och soldaterna är ute till sjöss utanför den italienska kusten. Det är bara en tidsfråga innan dem ska gå till anfall eller italienarna. Soldaterna är trötta och rädda. Och dem hoppas på att kriget är snart

# data[].attributes.body
Sedan det stora vulkanutbrottet som hade ”skapat” en ny istid, var det nu nästan 200 år senare varmt och nästan all snön hade smält. Framför mig där jag låg på mage i kanten av en trädunge, såg jag de stora glaskupolerna som tillhörde sfären vinenna 2. Kupolerna speglade av den klara himmelen från ljuset från soluppgången. I det ögonblicket kändesD det som att det fans ett hopp om en ny fungerande värld utanför sfärerna.

# data[].attributes.headline
Tordyveln flyger i skymningen/ Wilmer johansson

# data[].attributes.subject
Tordyveln flyger i skymningen/ Wilmer johansson

# data[].attributes.body
Det var en vacker kväll i Stocholm fåglarna kvittra. det var min födelsedag. jag fick en kassettbandspelare. jag älska den så mycket jag hade velat ha den i evigheter. Dan efter använde jag den hela tiden. Jag gick längs stranden och lyssna på min kassettbandspelare.

# data[].attributes.headline
Tordyveln som flyger i skymningen/Jonathan windell

# data[].attributes.subject
Tordyveln som flyger i skymningen/Jonathan windell

# data[].attributes.body
Solen skiner på blomman med hjälp av en stor fönsterruta.det är i slutet av sommarn dom ör på nedervåningen Jonas spelar in och Annika letar.Dom letar efter sommarrummet.Någon hade placerat barr på handtagen.Dom går uppför trappan och såg sig runt i övre hallen.På en krok hängde vindsnyckeln.Dom låser upp vindsdörren och trappan faller ner.

# data[].attributes.body
Ifrån det stora skkåpet hördes stora dunsar. Maten låg i stora högar inne i skåpet bredvid hennes kära bror som med ihopkrumta ben andades tungt med hoppet på att få komma ut om några dagar. I flickans händer låg en stor grå nyckel som nu var nyckeln tilk ett liv. Och nyckeln tillhörde nu henne.

# data[].attributes.headline
Hundraåringen som klev ut genom fönstret och försvann/Alvin Ollander

# data[].attributes.subject
Hundraåringen som klev ut genom fönstret och försvann/Alvin Ollander

# data[].attributes.body
Allan var osäker om han skulle gå ut genom fönstret men han gjorde det ändå. Allan som trodde att ålderdomshemmet skulle vara hans sista hem innan ha dog men han skulle dö någon annan gång, någon annanstans. Han gick genom en park i det stillsamma staden mitt på dagen. Han gick till stationen. Det är sällan någon strängare i Malmköping.

# data[].attributes.body
Jag gick så snabbt som möjligt och försökte hålla mig lugn. Det va tidigt på morgonen i Amsterdam. Dom flesta sov nu, men tanken på att någon skulle kunna fatta något va skrämmande.  Jag va svettig och varm, det va ju inte så konstigt eftersom att jag hade typ femton kläder på mig packade på varandra.  Egentligen skulle det vara bäst att lägga alla kläder som jag skulle ta med mig in en väska, men om man va jude och gick med en väska i handen den här tiden visste man vad som kunde hända. Skansen va för stor för att ta risken.

# data[].attributes.body
Hennes hat för sin far försvan och skuldkänslorna kom fram när hon skulle gå ut genom dörren. Hon kunde lju inte bara lämna sin far i sellen för att rutan. Men när hon började tänka tillbaka på det han gjort mot henne så kom hatet tillbaka. Hon stängde dörren till fängelsehålan och gick upp till sitt rum. Prinsessan blev sedan utvald till prinsens rådgivare vilket gjorde henne otroligt glad. Ända sen des har prinsessan aldrig hålt för munnen när hon pratade.

# data[].attributes.body
Hemtelefonens irriterande signal letade sig in i Elviras huvud och fick henne att vakna. Ögonlocken var tunga och Elvira trevade sig blundande fram i hallen. Hon följde hemtelefonens signal och fick tillslut tag på telefonen. Hon svarade. "Hallå, vem är det?" När ingen svarade mumlade Elvira samma sak igen. Allt var helt tyst, Elvira blundade fortfarande. Det ända som hördes var ett näst intill ohörbart väsande. Elvira tänkte precis lägga på när en röst hördes. Rösten var svag, men tillräckligt tydlig för att Elvira skulle höra vartenda ord. "Kom hit Elvira, kom hit!"

# data[].attributes.body
Rickard klättrade upp längs stegen och upp ur hålet vid cylindersjön. Han tittade ner mot den spegelblanka och helt stilla sjön. Ljusshowen från spindelbläckfiskarna speglades i vätskan. Han kunde se några krabbbioter som samlade ihop resterna av båten nere vid stranden. Det var helt bäckmörkt och det enda ljuset komm från den lilla ljusglimt borta vid Norden. Då hörde han ett borstliknande ljud bakom sig. Spindelbläckfisken som stod bakom honom var troligen en av ledarna för den hade de röda sträcken i pannan. Den blinkade till och det kom en våg av regnbågsfärgat ljus från lamporna.

# data[].attributes.headline
Percy Jackson Född Till Hjälte/ Vincent Adolfsson

# data[].attributes.subject
Percy Jackson Född Till Hjälte/ Vincent Adolfsson

# data[].attributes.body
Jag frågade grover var mrs Doods var någon stans hans svarade Vem då
Skoja inte nu sa jag till honom Jag menar allvar sa jag med en halv sur blick.
Vi har aldrig haft en lärare som heter mrs doods sa han under den stora björken  som alla brukade äta sin lunch under.
Utan att jag såg mig för så kom Nancy bobkins tjejen som tror att hon styr allt och alla här på skolan.

# data[].attributes.body
Jag tog på mig ett par slitna fotbollsskor och gick med tunga steg i värmen på  gatan i den lilla staden och såg solljuset bakom de höga bergen. Det doftar paella från det röda huset på vänster sida där jag går. Maten luktar extra gott, min mage kurrar högljutt och jag hoppas att mamma har kunnat köpa mat och duka fram tills jag kommer hem.

# data[].attributes.body
Hon sitter i sin säng och kollar igenom dem där bilderna som dem tagit för ungefär 10 år sedan. På en av bilderna ser huset dem bor i ser ut som ett dockhus, inga bildåar på parkeringen, färgglada gardiner och ett stort måln av rök från skorstenen som liksom ser ut som sockervadd. På bilden såg man också henne gå på gatan utanför. Hon lekte mitt ute på gatan, det var tidig eftermiddag. Men såg också Elise på bilden, henne var jag aldig vän med egentligen.

# data[].attributes.body
Jag såg för första gången den dolda källan. Vattnet störtade fram ur berget i skimrande språng. Jag tog några steg fram och stoppade ner mina fingrar i vattnet och kände dess kraft. Jag smakade på det och jag kände hur hela min kropp fylldes av glädje.

# data[].attributes.body
Huset Mejt går igenom är mörkt. Hon hittar i det endå. Det gamla trägolvet knarrar under hennes fötter när hon går emot lampknappen brevid vindstrappan. Hon trycker på den gamla knappen som suttit där sedan hon flyttat in. Hon känner ljuset tränga in i ögonen. Efter ett tag vänjer hon sig vid ljuset och tittar ut över det lilla rummet med alla de gamla möblerna.

# data[].attributes.body
Det är en stor arena som han ser. Han är på väg upp mot läktarna och kommer över kanten och hör massa Roma supportrar sjunga och viftar på flaggor. Han fick ett stort leende på läparna. Det luktade färskt nyklippt gräs. Spelarna vandrade in på planen och alla sjöng.

# data[].attributes.body
Jag är Zlatan/Oskar Green

Han går i koridåren och hör supportrarna ropa hans namn. Han går in på planen och sätter sig på bänken. Tränaren säger till att han ska värma upp. Alla ropar hans namn. Han springer in på planen och

# data[].attributes.body
Levi öpnar dören till jaktstugan. Kylan kommer som en vägg mot honom, vinden piskar i ansiktet och han har snö i hela håret. Han kollar bort i mörkret mot den snöteckta skotern som står en bit bort. Han fryser så att han skakar, han har ju bara en tun jacka och en filt på sig. Men han kommer ihåg hur Ava nästan fastnade när hon skulle klätra in i hans gamla hus. Det får inte hända honom. Han stirrar ut i natten och stormen som blir allt värre han, känner hur Ava lägger handen på hans axel. Men det kan inte lindra oron för vad som kan hända i natt

# data[].attributes.body
De rädda, snabba stegen ekar i trapphuset  ner från lägenheten. Att ta hissen är ingen idé. All elektricitet har slutat fungera. Hedvigs hjärta dunkar hårt i bröstkorgen när hon trevande öppnar dörren ut mot den kalla, tysta gatan utanför det höga våningshuset. De släckta gatlyktorna gör att Hedvig enbart kan se konturer av alla plötsligt döda människor. De döda sitter kvar i de stillastående bilarna. Ensam och övergiven längtar hon efter att få tvätta bort dammet av smitta, feber och död.