# data[].attributes.body
La idea que expressa la llei de l'efecte és que, si una conseqüència positiva o satisfactòria ocorre després d'una acció, aquesta és més probable que es repeteixi. En canvi, si una conseqüència negativa ocorre després d'una mateixa acció, aquesta és menys probable que es torni a dur a terme.

# data[].attributes.headline
L'experiment de la caixa de Skinner (1938)

# data[].attributes.subject
L'experiment de la caixa de Skinner (1938)

# data[].attributes.body
Una rata es col·locava en una gàbia tancada i aïllada acústicament, de manera que l'animal no rebés estímuls externs. En la gàbia hi havia una petita palanca la pressió de la qual provocava la caiguda d'una bola de menjar. La palanca, a més, estava connectada a un plomissol extern: en baixar la palanca, el plomissol marcava el paper que corria sobre un corró, permetent així registrar la freqüència amb la qual es baixava la palanca. Aquest dispositiu va ser anomenat "caixa de skinner" (Skinner box).

# data[].attributes.body
Va idear les seves denominades «caixes de solució de problemes», que eren gàbies de les quals les rates podien escapar mitjançant accions simples. Com a incentiu per a resoldre el problema, la rata podia veure i olorar que fora de la caixa hi havia menjar, però no podia aconseguir-ho. Al principi, la rata començava a fer moviments atzarosos, fins que casualment resolia el problema, per exemple tirant la politja que obria la gàbia. No obstant això, cada vegada que Thorndike ficava a la rata en la gàbia, trigava menys a sortir.

A partir d'aquests experiments, Thorndike va establir un principi que va denominar Llei de l'efecte.

# data[].attributes.body
Reforç positiu: Despres d’una conducta es dona un estimul positiu

Despres d’entrenar molt dur guanyes i tens un premi

Reforç negatiu: Despres d’una conducta desapareix un estimul negatiu

En prendre’t un ibuprofèn desapareix el dolor

Càstig positiu: Despres d’una conducta es dona un estimul negatiu

En robar entres a la presor

Càstig negatiu: Després d’una conducta desapareix un estimul desagradable

En conseqüencia a no fer els deures no pots fer servir el mòbil

# data[].attributes.headline
Michel Dojman. Principios de aprendizaje y conducta. 

# data[].attributes.subject
Michel Dojman. Principios de aprendizaje y conducta. 

# data[].attributes.body
El condicionament operant no només es troba en experiments complexos també el podem trobar en el dia a dia sense  adornar-nos

# data[].attributes.body
Burrhus Frederic Skinner va néixer a Susquehanna l'any 1904 i va morir a Cambridge - als Estats Units l'any 1990. Va ser un psicòleg nord-americà. Va obtenir el doctorat en psicologia per la Universitat de Harvard el 1931, i va continuar les seves investigacions a la mateixa universitat com a assistent de laboratori de biologia amb el professor Crozier; el 1936 va començar a treballar com a professor a la Universitat de Minnesota, on va romandre nou anys.

# data[].attributes.body
El condicionament operant és aquell que ens permet adquirir una nova conducta que serveix per aconseguir unes determinades conseqüències que expliquen i justifiquen aquesta conducta.

# data[].attributes.body
La rata ficada en la gàbia, explorant l'entorn i movent-se a voluntat, pressiona la palanca tard o d'hora, provocant la caiguda de la bola de menjar. Algunes vegades, s'observa que el palanquejament es redueix regularment. La rata pressiona la palanca diverses vegades en un curt període de temps, i els intervals entre les pressions coincideixen amb el temps necessari per a menjar la bola de menjar; després de la qual cosa la palanca no es pressiona durant un cert període de temps, perquè l'animal està sadollat, després, després d'un temps, la rata es dirigeix decididament a la palanca, comença a pressionar i a menjar.

# data[].attributes.body
Exemples de reforç positiu:

Donar un premi de menjar a un gos quan se senti.

Aconsegueix que el gos aprengui a asseure's i el faci més.

Felicitar un nen quan s'ha acabat el plat de verdura.

Aconsegueix que el nen aprengui que menjar verdura és una cosa positiva i augmenti aquesta conducta.

Cobrar comissions.

Aconsegueix que un treballador que rep uns diners extres per cada venda, augmenti les conductes necessàries per a vendre.

Exemples de reforç negatiu:

Deixar de renyar un nen quan obté una bona qualificació.

Aconsegueix que el nen augmenti les conductes necessàries per a tenir millors qualificacions.

Rentar els plats (tasca que correspon a la teva parella) perquè ell o ella ha cuinat abans.

Aconsegueix que la teva parella cuini més.

Deixar sortir de classe abans als nens que han participat en la classe.

Aconsegueix estimular la participació dels nens.

Exemples d'omissió:

No parar esment a un nen quan s'està comportant malament, per exemple, fent una rabiola al carrer.

Si en realitzar la conducta no rep atenció, la conducta té més probabilitats de reduir-se.

No contestar a un nen quan parla mal, per exemple quan crida o utilitza males paraules.

En ignorar-li quan realitza aquesta conducta propiciem que disminueixi la seva freqüència.

No interactuar amb la nostra mascota quan borda.

Deixar de parar-li esment aconsegueix que la conducta disminueixi.

Exemples de càstig:

Donar treball extra als alumnes que han interromput en classe.

Aconsegueix que els alumnes interrompin menys.

Llevar la consola al fill que no ha recollit la roba.

Aconsegueix que disminueixi la conducta de no recollir la roba.

Renyar a un nen quan ha tingut una mala qualificació.

Aconsegueix que les males qualificacions es redueixin.

# data[].attributes.body
(Williamsburg, 1874 - Montrose, 1949) Psicòleg i pedagog estatunidenc, un dels pioners de la psicologia de l'aprenentatge. Va estudiar en la Universitat Wesleyan, on es va llicenciar en 1895; després va completar la seva formació a Harvard i Columbia, i en aquesta última institució va obtenir el doctorat en 1898 sota la direcció de James McKeen Cattell.

# data[].attributes.body
Al condicionament clàssic s’aprèn a associar dos estímuls, mentre que al condicionament operant s’associa un comportament a una conseqüència.

El condicionament clàssic suposa que l’estímul controla les respostes de l’organisme, per tant, l’organisme és passiu. Tot i això, el condicionament operant assumeix que les respostes les controla l’organisme, és a dir, té un paper actiu.

El condicionament clàssic defineix si l’estímul és condicionat o incondicional, però el condicionament operant no defineix l’estímul.

Al condicionament clàssic, l’estímul es presenta abans del comportament desitjat, mentre que, en el condicionament operant, l’estímul es presenta després que aparegui el comportament desitjat, com un reforçador.