# data[].attributes.body
Opholdsdirektivet omfatter i princippet to forskellige persongrupper: unionsborgere og deres familiemedlemmer (art. 2, nr. 2 → ægtefæller, registrerede partnere, børn og i visse tilfælde også forældre).

Se lærebog, s. 485 ff.

# data[].attributes.body
Af art. 2, nr. 2, litra d, i opholdsdirektivet fremgår, at slægtninge i opstigende linje er sikret opholdsret, forudsat at de forsørges af unionsborgeren. Det er afgørende, om den pågældende forælder forsøges af unionsborgeren på det tidspunkt hvor forælderen søger at tilslutte sig unionsborgeren. Efter at den pågældende har sluttet sig til unionsborgeren skal unionsborgeren stadig forsørge vedkommende for at opholdsretten fortsat består.

Se lærebog, s. 493 f.

# data[].attributes.body
Undtagelsen i TEUF art. 45, stk. 4 (Undtagelse til arbejdskraftens frie bevægelighed)

Begrebet ”offentlig administration” omfatter kun de stillinger, der direkte eller indirekte er relateret til offentlig myndighedsudøvelse, og til stillinger, hvor statens almene interesser beskyttes.

Det er således alene stillinger, der forudsætter, at de ansatte har et særlig solidaritetsforhold til staten, som undtages.

Udgangspunktet er, at ansættelse inden for den offentlige administration ikke i sig selv falder ind under undtagelsesbestemmelsens anvendelsesområde.

(Se lærebogen side 584 til 586 - Offentlig administration)

Undtagelsen i TEUF art. 51 omfatter følgende:

Det fremgår af TEUF art. 51, at virksomheder, der varigt eller lejlighedsvist er forbundet med udøvelsen af ”offentlig myndighedsudøvelse”, ikke er omfattet af etableringsretten.

Det er formodentlig undtagelsen, at selvstændige erhverv er forbundet med udøvelse af offentlig myndighed. Derfor kan TEUF art. 51 ikke få et så vidt anvendelsesområde som TEUF art. 45, stk. 4

Selv om visse erhverv lejlighedsvist er forbundet med udøvelsen af offentlig myndighed, vil medlemsstaterne ikke kunne påberåbe sig TEUF art. 51 til generelt at undtage erhvervet eller professionen fra etableringsreglerne, hvis det er muligt at udskille det element, der vedrører udøvelsen af offentlig myndighed.

Det fremgår af Domstolens praksis, at TEUF art. 51´s anvendelsesområde skal fortolkes indskrænkende - formodentligt mere indskrænkede end TEUF art. 45, stk. 4.

(Se lærebogen side 631 - Offentlig myndighedsudøvelse)

# data[].attributes.body
Ophold under 3 måneders varighed:

Som udgangspunkt har alle unionsborgere ret til frit at tage ophold på en anden medlemsstats område for en periode på højst tre måneder uden opfyldelse af andre betingelser eller formaliteter end kravet om at være i besiddelse af et gyldigt pas/identitetskort, jf. opholdsdirektivet art. 6, stk. 1.

Dog kan en medlemsstat kræve, at de personer, der rejser ind, anmelder deres tilstedeværelse inden for en rimelig frist, jf. art. 5, stk. 5.

Medlemsstaterne har desuden mulighed for at udvise personer under henvisning til den offentlige sikkerhed, orden eller sundhed, jf. direktivets art. 27 ff. Ligeledes må unionsborgeren ikke være en urimelig byrde for værtsmedlemsstatens sociale system, jf. art. 14, stk. 1.

Ophold over tre måneders varighed:

For så vidt angår ophold over 3 måneders varighed er gæstelandet berettiget til at stille visse krav for at tillade et sådant ophold. Det kan bl.a. kræve at de pågældende lader sig registrere, jf. art. 8, stk. 1.

De nærmere betingelser afhænger af, hvad unionsborgeren laver i gæstelandet.

Arbejdstager eller selvstændigt erhvervsdrivende → uden videre ret til ophold.

Unionsborger, der hverken er arbejdstager eller selvstændigt erhvervsdrivende → alene ret til ophold, hvis vedkommende råder over tilstrækkelige midler til at forsørge sig selv og sin familie (dermed ikke en byrde for værtslandets sociale system, jf. art. 7, stk. 1, litra b). Dernæst kræves, at vedkommende er dækket af en sygeforsikring.  Undtagelse ifm. arbejdssøgende → ikke krav om tilstrækkelige midler og sygeforsikring. Arbejdssøgende har ret til at blive så længe de forsat søger arbejde og har en reel mulighed for at blive ansat, jf. art. 14, stk. 4.

Se lærebog s. 500 ff.

# data[].attributes.body
Den relevante test for TEUF art. 56 (Tjenesteydelses-Testen) er følgende:

1. For det første skal det undersøges, om der foreligger en restriktion - dvs. et forbud eller regler, der gør det mindre attraktivt at udøve virksomhed. Restriktion kan foreligge både i etableringsstaten og i gæstelandet.

2. For det andet skal det undersøges, om restriktionerne kan begrundes i tvingende almene hensyn, der søges varetaget i gæstelandet.

3. For det tredje skal det undersøges, om det tvingende almene hensyn allerede helt eller delvist varetages af tjenesteyderens etableringsland (gensidig anerkendelse)

4. For det fjerde skal det undersøges, om restriktionen er proportional.

(Se lærebogen side 651)

# data[].attributes.body
JA - TEUF art. 56 kræver et grænseoverskridende element

Et grænseoverskridende element kan opstå på følgende måder:

1. For det første kan et grænseoverskridende element opstå ved, at selve tjenesteydelsen krydser en grænse. I dette tilfælde forbliver både udbyderen og modtageren i deres respektive medlemsstater i forbindelse med udvekslingen. Dette vil f.eks. være tilfældet ved forskellige former for rådgivningsarbejde.

2. For det andet kan et grænseoverskridende element opstå ved, at tjenesteyderen tager ophold i gæstelandet på midlertidig basis, med henblik på at udføre tjenesteydelsen i den pågældende medlemsstat. Dette er tilfældet, hvis rådgiveren tager til modtagerens hjemland for at levere sin rådgivning. (se TEUF art. 57)

3. For det tredje kan et grænseoverskridende element opstå ved, at modtageren opsøger tjenesteydelser i en anden medlemsstat

4. For det fjerde kan et grænseoverskridende element opstå ved, at tjenesteyderen og modtageren sammen tager til den anden medlemsstat for der, at levere tjenesteydelsen. Det er tilfældet i den situation, hvor en turist tager på guidet ferie i en anden medlemsstat og bliver guidet af en tjenesteyder, der er etableret i oprindelseslandet.

(Se lærebogen side 645 til 648)

# data[].attributes.body
Erhvervsaktive (og deres familie): har ret til studiestøtte fra dag et, jf. art. 7, stk. 2 i forordning 492/2011, såfremt de bevarer deres status, mens de studerer.

Ikke-erhvervsdrivende unionsborgere: Ikke-erhvervsaktive studerende kan først få adgang til studiestøtte (opholdsdirektivets art. 24, stk. 2), når de opnår ret til tidsubegrænset ophold, dvs. normalt først når de har boet fem år i gæstelandet, jf. opholdsdirektivets art. 16. Imidlertid kan der i nogle medlemsstater være mulighed for at søge studiestøtte i sit oprindelsesland med henblik på studier i andre medlemsstater.

Se lærebog s. 545 ff.

# data[].attributes.body
JA - hvis operationen foregår på en privatklinik og mod vederlag, så er den kosmetiske operation en tjenesteydelse omfattet af TEUF art. 56

Det er en tjenesteydelse, fordi man hovedsageligt betaler for selve operationen og ikke den vare der indgår.

# data[].attributes.body
Art. 45 forpligter medlemsstaterne

Art. 45 forpligter også private organisationer med kompetence til at fastsætte ”kollektive regler”

Fx internationale sportsforbund, som ofte vil regulere adgangen til at udøve sport og derfor kan stille hindringer for adgangen til at arbejde, jf. sag C-415/93, Bosman

Private arbejdsgivere er også forpligtet til at respektere diskriminations-forbuddet i art. 45, jf. sag C-281/98, Angonese

Lærebogen side 565-567

# data[].attributes.body
I princippet 2 forskellige persongrupper: Unionsborgere og deres familiemedlemmer, jf. opholdsdirektivets art. 3. Beskyttelsen som unionsborgerskab forudsætter statsborgerskab i en medlemsstat. Det er ikke et krav at familiemedlemmer har et bestemt statsborgerskab, her er det slægtskabet til unionsborgeren som er afgørende.  De familiemedlemmer som er omfattet er ægtefæller, registrerede partnere, børn og i visse tilfælde forældre.

# data[].attributes.body
6.     Hvilke rettigheder har en arbejdssøgende efter art. 45?

De har ret til at rejse til anden medlemsstat for at søge arbejde. Tommelfingerreglen er, at en periode på seks måneder er tilstrækkelig til at kunne finde lønnet beskæftigelse, jf. C-292/89, Antonissen.

Mens de søger arbejde, er de ikke blot sikret ophold, men er også beskyttet mod diskrimination og restriktioner

Lærebogen side 574

# data[].attributes.body
Ifølge TEUF art. 57, stk. 1, er tjenesteydelser karakteriseret som ”ydelser, der normalt udføres mod betaling, i det omfang de ikke omfattes af bestemmelserne vedrørende den frie bevægelighed for varer, kapital og personer”

En tjenesteydelse er typisk en ikke-fysisk genstand.

I visse tilfælde indebærer det købte, både et vareelement og en tjenesteydelse.

Her må man i første omgang vurdere, hvad det afgørende element er

Hvis man køber mad og drikkevarer på en restaurant, er det væsentligste element en tjenesteydelse, dvs. det forhold, at man får maden tilberedt og serveret.

Er der intet vederlag, vil der ikke være tale om en økonomisk aktivitet, og dermed vil forholdet ikke være beskyttet af TEUF art. 56.

Kravet om vederlag betyder, at der er en række ydelser, som stilles gratis eller næsten gratis til rådighed - typisk af en medlemsstat - som ikke vil udgøre tjenesteydelser.

Domstolen har således accepteret, at uddannelse, som staten stiller til rådighed uden at opkræve betaling eller dog kun mindre betaling, ikke er omfattet af TEUF art. 57, jf. Sag 263/86, Humbel.

Domstolen har fastslået, at det afgørende ikke er, om hensigten med at drive aktiviteten er at opnå fortjeneste. Det afgørende er, om der indgår et vederlag.

(Se lærebogen side 636 til 639)

# data[].attributes.body
Slægtninge i opstigende linje er sikret opholdsret, jf. art. 2, nr. 2, litra d i opholdsdirektivet,

forudsat, at de forsørges af unionsborgeren. Gæstelandet vurderer hvornår der foreligger reel forsørgelsessituation.

Forældre til studerende kan ikke påberåbe sig retten til indrejse og ophold, jf. art. 7, stk. 4,

men adgangen skal være lettet - medlemsstaterne skal sørge for, at deres lovgivning indeholder kriterier, der gør det muligt for disse personer at få en afgørelse baseret på en grundig undersøgelse af deres personlige situation – altså en form for pligtmæssigt skøn. Dette skøn, der tilkommer medlemsstaterne, er dog rimelig vidt.

# data[].attributes.body
Det fremgår af direktivets art. 27, at retten til fri bevægelighed for unionsborgeren og dennes familie er underlagt de begrænsninger, der ”retfærdiggøres af hensynet til den offentlige orden, sikkerhed eller sundhed”. Det gælder både i relation til udrejse, indrejse og retten til ophold

Der må ikke lægges økonomiske betragtninger til grund, jf. art 27, stk. 1

Lærebogen side 518

# data[].attributes.body
Lærebogen s.636

TEUF art. 56 er begrænset til virksomheder der er selvstændige erhvervsdrivende og som driver servicevirksomhed (tjenesteydelser).

# data[].attributes.body
De berettigede er enhver unionsborger, der rejser til eller tager ophold i en anden MS end den, hvor vedkommende er statsborger, jf. art. 3, stk. 1. Dette er uanset alder.

# data[].attributes.body
Lærebogen s.596

Et selskab kan flytte sine aktiviteter til en anden medlemsstat uden at foretage selskabsretlige tiltag/berigtigelser. Hvis hovedaktiviteten flyttes på denne måde, vil det samtidig indebære, at selskabets ledelse, dets hovedsæde flyttes (omtales også forlæggelse af det faktiske hovedsæde)

# data[].attributes.body
Erhvervsaktive (og deres familie) har ret til ydelser fra dag ét, jf. forordning 492/2011 art. 7, stk. 2

Lærebogen side 536

# data[].attributes.body
Bevæger os fra art. 6 til 7 i opholdsdirektivet. Litra a-d opstiller forskellige situationer. Gæstelandet er berettiget til at stille visse krav for ophold ud over 3 måneders varighed. Det kan kræves, at pågældende lader sig registrere, jf. art. 8, stk. 1.

Efter 3 måneders ophold i en anden medlemsstat, skal nogle betingelser være opfyldt for at sikre retten til ophold, disse fremgår af art. 7.

Alle unionsborgere der er arbejdstagere/selvstændigt erhvervsdrivende i værtsstaten eller

Unionsborgere som råder over tilstrækkelige midler til sig selv og familiemedlemmerne og er omfattet af en sygeforsikring

Unionsborgere, der er studerende, er indskrevet ved uddannelses-institution, er omfattet af sygeforsikring og kan erklære, at vedkommende råder over tilstrækkelige midler

Familiemedlemmer, der slutter sig til en unionsborger, der opfylder betingelserne ovenfor, en afledt rettighed

Hvis man skal finansiere sit eget ophold, har domstolen opstillet nogle kriterier, som er kodificeret i direktivet. 2 muligheder, enten:

I landet er en grænse for hvornår man kan få sociale ydelser

Hvis ikke en sådan regulering, vil det være den laveste pension, som er undergrænsen.

Udover tilstrækkelige midler kræves en sygeforsikring.

# data[].attributes.body
Offentlig administration:

Art. 45, stk. 4: Bestemmelserne i denne artikel gælder ikke for ansættelser i den offentlige administration.

Art. 45 som udgangspunkt relaterer sig til, hvor man er ansat, hvorimod art. 51 fokuserer på, hvilke opgaver man udfører

Fokus på om stilling omfatter myndighedsudøvelse, hvor særligt solidaritet til staten er en forudsætning, jf. sag 149/79, Kommissionen mod Belgien

I denne afgørelse definerede Domstolen begrebet "offentlig administration"

Offentlig myndighedsudøvelse:

Art. 51: Virksomhed, som varigt eller lejlighedsvis er forbundet med udøvelse af offentlig myndighed i en medlemsstat, er i den pågældende stat ikke omfattet af bestemmelserne i dette kapitel. Europa-Parlamentet og Rådet kan efter den almindelige lovgivningsprocedure undtage visse erhverv fra bestemmelserne i dette kapitel.

Der er ikke praksis, der siger, at der kræves et solidaritetsforhold. Dermed er bestemmelsen bredere end art. 45, stk. 4.

# data[].attributes.body
Der stilles nogen krav for at unionsborgere må blive mere end 3 måneder:

man skal enten være arbejdstager/erhvervsdrivende

råde over tilstrækkelige midler til sig selv og familiemedlemmer + omfattet af sygeforsikring

studerende, omfattet af sygeforsikring + råder over tilstrækkelige midler

familiemedlemmer kan slutte sig til en unionsborger, der opfylder betingelserne ovenfor.

# data[].attributes.body
Lærebogen s.607

Restriktioner overfor arbejdskraftens frie bevægelighed skal vurderes efter Gebhard-testen iht. Art. 49. Testen åbner op for, at erhvervsdrivende og selskaber kan anfægte alle de regler, der kan gøre det mindre attraktivt at udøve fri bevægelighed. Testen er inddelt i følgende 5 punkter: 1) foreligger der en restriktion? 2) Anvendes foranstaltninger uden forskelsbehandling? 3) Kan foranstaltninger begrundes i tvingende almene hensyn? 4) Er foranstaltningerne egnet til at nå almene hensyn? Og 5) er der et mindre indgribende alternativ?

# data[].attributes.body
Unionsborgere, og

Deres familiemedlemmer

Beskyttelse af unionsborgerskabet kræver statsborgerskab i en MS

Ej et krav for familiemedlemmer - udelukkende slægtskabet med unionsborgeren der er afgørende

# data[].attributes.body
En unionsborger er berettiget til studiestøtte, når man er erhvervsaktiv. Det samme har den erhvervsaktives familie.

Ikke-erhvervsaktive har først ret til uddannelsesstøtte efter de har fået tidsubegrænset ophold.

# data[].attributes.body
Her skelnes der mellem erhvervsaktive og ikke erhvervsaktive.

Erhvervsaktives (og deres familie) adgang til studiestøtte:

Erhvervsaktive, som bevarer deres status, når de studerer, har ret til studiestøtte fra dag ét

Det gælder også erhvervsaktives familie

Ikke-erhvervsaktives adgang til studiestøtte:

Krav om tidsubegrænset ophold, dvs. normalt fem år, jf. art. 24, stk. 2

# data[].attributes.body
For at der foreligger etablering skal, er der en række minimumsbetingelser der skal være opfyldt:

1) krav om lokalitet

2) krav om bemanding (fuldmagt)

3) krav om at den skal være der permanent (ubestemt tid) og

4) der skal være en vis erhvervsmæssig aktivitet.

Lærebogen s.600-601

# data[].attributes.body
Beskyttet mod restriktioner (tjenesteydelsestesten; 1-4)

Lidt anderledes end Gebhardt-testen, da OBS på nr. 3.

1. HR: Forbud mod restriktioner: Alle foranstaltninger, der forbyder aktivitet, gør det dyrere, kan virke afskrækkende og gør det mindre attraktivt er forbudt

Alene restriktioner der begrænser markedsadgang (og hvor virkning ikke er for usikker og indirekte) er omfattet. Vil være alle regler, der har som konsekvens, at udenlandske tjenesteydere får svært ved at konkurrere og at de skal ændre meget i deres forretningsmodel. Kan f.eks. Være regler om:

Tilladelse

Autorisation

Monopol eller forbud

Koncession i gæstelandet

Krav om etablering eller faciliteter i gæstelandet

Krav om, at man ikke ansætter eller fyrer uden tilladelse

Mindstesalær

U: Medmindre følgende betingelser er opfyldt:

2. Begrundet i tvingende almene hensyn, f.eks.:

Beskyttelse af arbejdstagere

Hensynet til forbrugerne

Historiske arv

3. Kvalifikations- og kontrolhensyn ikke varetages af etableringslandet

OBS: Denne fremgår ikke af Gebhard-testen.

Man må ikke duplikere krav

Særligt relevant for autorisationskrav, jf. Van Wesemael  ctr. Webb

Der skal være gensidig anerkendelse af betingelserne for at nedsætte sig som tjenesteyder i en MS (autorisationskrav mv.), dog med respekt for, at der kan være tvingende almene hensyn, der begrunder en fravigelse, jf. nr. 2.

4. Proportional

# data[].attributes.body
De forpligtede er alt hvad der defineres som en medlemsstat, dvs. regioner, kommuner, foreninger samt sportsorganisationer jf. art. 45

Hvad med private virksomheder?

JA, skal respektere diskriminationsforbud.

# data[].attributes.body
De forpligtede er:

medlemsstaterne

private arbejdsgivere

private organisationer med kompetence til at fastsætte kollektive regler, såsom sportsorganisationer

# data[].attributes.body
Slægtninge i opadstigende linje har afledte rettigheder fra unionsborger. Der skal være tale om et afhængighedsforhold jf. sag C-200/02, Zhu & Chen og sag C-34/09, Zambrano

Forældre kan dog være nødvendige for, at unionsborger kan udøve fri bevægelighed

Jf. sag C-200/02, Zhu & Chen (hvor opholdsret følger af art. 21)

Hvor forældre der ikke er unionsborger, nødvendigvis må have lov at blive, for at gøre det muligt for børn af vandrende arbejdstagere, at udnytte deres ret til, at blive og færdiggøre deres uddannelse, jf. opholdsdirektivets art. 12, stk. 3

# data[].attributes.body
Som aktivt arbejdssøgende, er man beskyttet af art. 45, jf. sag C-292/98, Antonissen. Art. 45, stk. 3 præciserer, at den omfatter retten til at søge arbejde i en anden medlemsstat. Ikke en ret man har for evigt, har ca. 6 måneder til at søge, ellers kan man blive udvist. Eller skal vise dokumentation for reel mulighed for at blive ansat.

Ret til sociale ydelser, skal lette adgangen til arbejdsmarkedet, hvis det er det primære formål, dette fremgår af art. 24, stk. 2.

En arbejdstager har således modsætningsvist ikke ret til andre sociale ydelser, end de, der kan lette adgangen til beskæftigelse

At søge faktisk tilbudte stillinger

Frit at bevæge sig inden for MS’ område i dette øjemed

At tage ophold for at have beskæftigelse

At blive boende på en MS’ område efter at have haft ansættelse der

# data[].attributes.body
Arbejdssøgende er også omfattet af art. 45 og udleder samme rettigheder som arbejdstagere:

Ret til at rejse til og opholde sig i et andet EU-land for at søge arbejde

Ret til at blive boende på en medlemsstats område efter at have haft ansættelse der

Ret til ikke at blive forskelsbehandlet på baggrund af nationalitet

# data[].attributes.body
1. Ja, krav om grænseoverskridende aktivitet

Ej opfyldt, når alle relevante elementer ved virksomheden findes inden
for samme MS

Opfyldt, når ydelsen opfyldes i anden MS, end hvor tjenesteyderen er
etableret

1. Ydelsen passerer grænser

2. Tjenesteyderen passerer grænser

3. Modtageren passerer grænsen

Det nok at man har en kunde fra udlandet – det skal imidlertid kunne dokumenteres

4. Tjenesteyderen og modtageren passerer sammen grænsen, f.eks. hvor man rejser til et andet land hvor man modtager en ydelse fra en turistguide fra samme land som en selv

# data[].attributes.body
En EU-borger eller et familiemedlem kan udvises, hvis deres adfærd udgør en reel og alvorlig trussel mod offentlig orden, sikkerhed eller sundhed.

# data[].attributes.body
I art. 27 står … “ af hensyn til den offentlige orden, sikkerhed eller sundhed…”. Dermed kan altså hensyn til den offentlige orden, sikkerhed eller sundhed, begrunde begrænsninger i den frie bevægelighed.

Ifølge traktatens art. 45, stk. 3, 1. led, er retten til unionsborgeres bevægelighed begrænset af hensynet til den offentlige orden, den offentlige sikkerhed og den offentlige sundhed (fx corona). Dette er indskrevet i direktiv 2004/38 art. 27. Undtagelserne skal dog være begrundet i vedkommendes personlige adfærd, fx er en enkelt fængselsdom ikke nok til at udvise nogen, jf. Bouchereau, hvis ikke de omstændigheder, der har ført til domfældelsen, er udtryk for et personligt forhold, der indebærer en aktuel trussel mod den offentlige orden. Vurderingen skal foretages på baggrund af personlige forhold.

# data[].attributes.body
Familiemedlemmer til en arbejdstager har ret til samme sociale fordele som landets egne statsborgere.

# data[].attributes.body
Ja. Der er ikke tale om en fysisk vare.

# data[].attributes.body
Ja, jf. Christini-sagen, hvor det fremgår, at også arbejdstagerens familiemedlemmer har ret til ligebehandling, jf. art. 7, stk. 2. Familiemedlemmer sikres altså en ret til ligebehandling, samme sociale fordele som landets egne statsborgere. → når de afleder rettigheder arbejdstageren. Se forordning: 492-2011

Dog OBS på sociale ydelser jf. art. 24

# data[].attributes.body
krav om fast lokalitet

krav om bemanding (nok med en repræsentant der har fuldmagt til at handle på virksomhedens vegne)

krav om at etableringen er permanent

krav om økonomisk/erhvervsmæssig aktivitet

# data[].attributes.body
Beskyttelsen er eksemplificeret i art. 45, stk. 3:

At søge faktisk tilbudte stillinger

Frit at bevæge sig inden for MS’ område i dette øjemed

At tage ophold for at have beskæftigelse

At blive boende på en MS’ område efter at have haft ansættelse der

Forbud mod diskrimination og restriktionerr

Retten efter 45, stk 3 er kun eksempler – dette er ikke en udtømmende liste

For arbejdssøgende gælder der dog som tommelfingerregel, at vedkommende skal have fundet et arbejde inden for 6 måneder, for at være omfattet, jf. C-292/89, Antonissen. Dette er dog kun et udgangspunkt.

# data[].attributes.body
Art. 2, nr. 2, litra d: slægtninge i opstigende linje som forsørges af unionsborgeren

Forsørgerbegrebet:  316/85, Lebon

# data[].attributes.body
Tjenesteydelser er "ydelser, der normalt udføres mod betaling, i det omfang de ikke omfattes af bestemmelserne vedrørende den frie bevægelighed for varer, kapital og personer." jf. TEUF art. 57. stk. 1

Er ikke varer

Ydes mod vederlag

# data[].attributes.body
For at en virksomhed kan påberåbe sig etableringsretten, skal den have en reel og vedvarende tilknytning til værtslandet. Rent formelle registreringer, der ikke afspejler en faktisk økonomisk aktivitet, kan blive afvist af myndighederne som misbrug af etableringsfriheden.

-     Minimumskrav til etablering

o   Krav om lokaliteter

o   Krav om bemanding (fuldmagt)

o   Krav om at den skal være permanent (ubestemt tid)

o   Krav om vis økonomisk aktivitet

U 1999, s. 516 ØLD: En tysk arkitekt, der erhvervede ejendom i DK uden tilladelse:

·  Aktiviteten må ikke være af marginal karakter

·  Tale om enkelte mindre leverancer, alene henvendelse til en række mulige kunder, og der var afholdt enkelte møder med nogle af disse

Sag C-196/04, Cadbury Schweppes

# data[].attributes.body
Gebhard-testen.

For at anvende testen, skal der først og fremmest foreligge en restriktion.

Anvendes de nationale foranstaltninger uden forskelsbehandling?

Kan foranstaltningerne begrundes i tvingende almene hensyn? (her er domstolene åbne overfor at medlemsstaterne kan varetage forskellige politiske hensyn, men afvisende overfor økonomiske og protektionistiske hensyn)

Er foranstaltningerne egnet til at nå almene hensyn? (proportionalitetsvurdering)

Er der et mindre indgribende alternativ? (proportionalitetsvurdering)

# data[].attributes.body
Undtagelser kan begrundes i, jf. Art. 27 ff.:

Offentlig orden

Sikkerhed

Sundhed

Det understreges, at der ikke må lægges økonomiske betragtninger til grund

Generelt for undtagelser i EU-retten:

1. Indskrænket fortolkning og

2. Medlemsstaternes bevisbyrde

# data[].attributes.body
Selskaber som defineret i art. 54.

Alle selskabsformer (uanset statsligt/kommunalt/privat)

Art. 56 dog begrænset til dem der driver servicevirksomhed)

Skal være lovligt stiftet i MS

Vedtægtsmæssigt hjemsted, hovedkontor eller hovedvirksomhed i EU

Krav om faktisk og vedvarende tilknytning til erhvervslivet i MS

Arbejder med gevinst for øje

# data[].attributes.body
Ret til ophold: Mindre end 3 måneder (art. 6)

Gæstelandet er afskåret fra at kræve udøvelsen af økonomisk aktiviteter eller tilstedeværelsen af tilstrækkelige midler til at sørge for sit eget underhold

Ret til ophold: Mere end 3 måneder (art. 7)

Gæstelandet kan nu kræve udøvelsen af økonomisk aktivitet mm.

Her skal betingelserne i art. 7 litra a-d være opfyldt

Opfylder personen ikke kravene kan MS udvise denne

# data[].attributes.body
Art. 49 sikrer selskaber og erhvervsdrivende personer en ret til at udøve virksomhed i andre medlemsstater - herunder også retten til at flytte deres hovedsæde til en anden ms (primær etablering). Retten er dog ikke absolut, da der i EU anvendes to forskellige teorier. Hovedsædeteorien og inkorporationsteorien.

Inkorporationsteorien: et selskab vil altid være underlagt lovgivningen i den stat, det er stiftet.

Hovedsædeteorien: et selskab vil være underlagt lovgivningen i den stat, hvor det har sit faktiske hovedsæde.

Hovedsædeteorien volder nogen problemer, da selskabet der flyttes med stor sandsynlighed ikke opfylder stiftelsesreglerne i den nye ms og derfor kan risikere at blive erklæret ugyldigt.

Efter dommen Überseeing blev konsekvensen dog, at hovedsædeteorien ikke længere kan anvendes fuldt ud af medlemsstaterne. Det betyder, at et land der følger hovedsædeteorien ikke kan nægte at anerkende et selskab, selvom det flytter til det pågældende land og er oprettet i en anden ms.

# data[].attributes.body
Selskaber som defineret i art. 54.

Alle selskabsformer (uanset statsligt/kommunalt/privat)

Art. 56 dog begrænset til dem der driver servicevirksomhed)

Skal være lovligt stiftet i MS

Vedtægtsmæssigt hjemsted, hovedkontor eller hovedvirksomhed i EU

Krav om faktisk og vedvarende tilknytning til erhvervslivet i MS

Arbejder med gevinst for øje

# data[].attributes.body
-   Restriktionsforbud endeligt fastslået ved C-55/94, Gebhard
(Gebhardtesten):

§  Nationale foranstaltninger, der hæmmer udøvelsen eller gør den
mindre attraktiv, er restriktioner

§  Disse må ikke være diskriminerende

§  Skal være begrundet i tvingende almene hensyn

§  Skal være egnet til at virkeliggøre det formål, de forfølger

§  Må ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt

§  I Gebhard-sagen (C-55/94) fastslås det, at den midlertidige karakter af en tjenesteydelse skal bedømmes på grundlag af ydelsens varighed, hyppighed, periodiske karakter og dens kontinuitet. En tjenesteyder i den forstand, udtrykket er anvendt i traktaten, kan i værtsmedlemsstaten indrette de faciliteter, som er nødvendige for at kunne udføre sin ydelse. Derimod vil en statsborger i en medlemsstat, som på stabil og vedvarende måde udøver en erhvervsvirksomhed i en anden medlemsstat, hvorfra han fra et forretningssted henvender sig til bl.a. statsborgerne i denne stat, være omfattet af bestemmelserne i kapitlet om etableringsretten og ikke i kapitlet om tjenesteydelser.

# data[].attributes.body
Efter opholdsdirektivet:

Erhvervsaktive (og deres familie) har ret til ydelser fra dag ét i og med de betaler skat

Ikke-erhvervsaktive har ikke ret til sociale ydelser de første 3 måneder, jf. Opholdsdirektivet art. 24, stk. 2.

Værtslandet skal ikke yde sociale ydelser de første tre måneder jf. OHD art. 24, stk. 3

Har dog krav på ydelser, der har til formål at lette adgangen til arbejdsmarkedet, jf. sag C-138/02, Collins.

Unionsborgere der har været der mere end tre måneder?

Unionsborger har i princippet ret til sociale ydelser på ikke-diskriminerende vilkår

Betingelse: At unionsborger og dennes familie har opholdsret jf. Dano OG tilstrækkelig med midler jf. art. 7, stk. 1, litra b

Efter art. 7 skal de råde over tilstrækkelige midler, således at de ikke bliver en byrde for værtslandets sociale system

Efter 3 måneder skal de råde over tilstrækkelige midler til dem og deres familie, jf. Art. 7

Efter man har opnået ret til tidsubegrænset opholdsret, har man ubetinget ret til samme ydelser

# data[].attributes.body
De samme selskaber som er beskyttet efter art. 54 er også beskyttet efter art. 56. 
alle selskabsformer uanset om det er privat eller statsligt
selskaber der er lovligt stiftet i en ms (et selskab stiftet udenfor EU vil ikke kunne påberåbe sig art. 56 selvom det leverer tjenesteydelser indenfor EU)
vedtægtsmæssig hjemsted, hovedkontor eller hovedvirksomhed indenfor EU
krav om faktisk og vedvarende tilknytning til erhvervslivet i en ms
selskabet skal arbejde med gevinst for øje (der skal altså være tale om økonomisk aktivitet)

# data[].attributes.body
Hvad er en tjenesteydelse?

noget der IKKE er en varer

en ikke-fysisk genstand

noget der skal handles mod vederlag (det er ikke altid modtageren der betaler for ydelsen fx gratis aviser og reklamefinansieret TV)

# data[].attributes.body
1. Erhvervsaktive (som bevarer deres status, når de studerer) har ret til studiestøtte fra dag ét

2. Erhvervsaktives familie har ret til studiestøtte fra dag ét

3. Ikke-erhvervsaktive

Krav om tidsubegrænset ophold, dvs. normalt fem år, jf. art. 24, stk. 2

Sag C-158/07, Förster, accepterer bopælskrav på fem år, er i overensstemmelse med traktaten

Studiestøtte ved studier i andre lande

Hvis MS tillader, at man kan tage studiestøtte med, er bopælskrav
for ensidigt, men der kan stilles krav om tilknytning til giverland,
jf. C-542/09, Kommissionen mod Nederlandene, C-523/11, Prinz,
og C-220/12, Meneses

# data[].attributes.body
Minimumskrav til etablering:

Krav om, at etableringen skal ske inden for EU (ellers ikke omfattet, jf. afsnit 1)

Krav om lokaliteter

Krav om bemanding (der har fuldmagt til at optræde på vegne af virksomheden)

Krav om at den skal være permanent (ubestemt tid)

Krav om vis økonomisk/erhvervsmæssig aktivitet

U.1999.516 Ø: En tysk arkitekt, der erhvervede ejendom i DK uden tilladelse:

Aktiviteten må ikke være af marginal karakter

Tale om enkelte mindre leverancer, alene henvendelse til en række mulige
kunder, og der var afholdt enkelte møder med nogle af disse

Sag C-196/04, Cadbury Schweppes: Hvis man skal være beskyttet, skal man have en reel økonomisk aktivitet i medlemsstaten.

# data[].attributes.body
Generelt restriktionsforbud endeligt fastslået ved C-55/94, Gebhard
(Gebhard-testen):

Skal være tale om en restriktion

Nationale foranstaltninger, der hæmmer udøvelsen eller gør den
mindre attraktiv, er restriktioner

For at der er tale om en restriktion må den ikke være hypotetisk/indirekte, og den skal hindre markedsadgangen.

Disse må ikke være diskriminerende

Skal være begrundet i tvingende almene hensyn

Skal være egnet til at virkeliggøre det formål, de forfølger

Må ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt

# data[].attributes.body
Primær etablering

o   Hvis person flytter sin hovedaktivitet, eller for første gang starter virksomhed i anden MS

o   For selskaber

§  Grænseoverskridende fusion

·  Hvad nu hvis, den fusion, man laver, er en fusionering med et f.eks. tysk skuffeselskab?

§  Omdannelse fra én MS til anden – flytter vedtægtsmæssige hjemsted

§  Forlægger faktiske hovedsæde

·  Problemer med hovedsædeteorien,

-   I EU anvendes to lovvalgsteorier til at bestemme, hvilken lov der regulerer selskaber

o   Inkorporationsteorien, hvorefter et selskab stiftet i en stat altid vil være underlagt lovgivningen i denne stat

§  Muligt for selskabet at udøve sine aktiviteter i en hvilken som helst stat

§  Konkurrence om at tiltrække selskabsstiftelser (Delaware-effekt)

o   Hovedsædeteorien, hvorefter et selskab er underlagt lovgivningen i den stat, hvor det har sit faktiske hovedsæde (daglige ledelse)

§  Flyttes hovedsædet, opløses selskabet/anerkendes ikke

§  Forhindre at selskabet blot kan blive stiftet i én stat og så anvendes til
aktiviteter, der hovedsageligt foregår i en anden stat

§  Men hindrer hovedsædeteorien ikke den frie etableringsret?

# data[].attributes.body
Domstolen har fastslået, at sundhedsydelser er omfattet, hvorfor kosmetiske operationer ligeledes er omfattet af art. 56.

Det er ikke en fysisk varer, og så bliver kosmetiske operationer handlet mod vederlag.

# data[].attributes.body
Art. 45 forpligter MS

Forpligter også private organisationer med kompetence til at fastsætte ”kollektive regler” (f.eks. Fagforeninger)

Private arbejdsgivere er også forpligtet (til at respektere diskriminations-forbuddet), jf. sag C-281/98, Angonese (s. 567,575)

# data[].attributes.body
Artikel 56 beskytter selskaber, der:

1. Er etableret i en EU-medlemsstat – dvs. de har et hjemsted (hovedkontor, faktisk ledelse eller hovedaktivitet) i en af EU’s medlemsstater.

2. Tilbyder tjenesteydelser – dvs. økonomiske aktiviteter, der leveres mod betaling, uden at der nødvendigvis etableres en fast forretningsadresse i modtagerstaten.

3. Leverer tjenesteydelser over grænserne – fx en virksomhed i Tyskland, der leverer juridisk rådgivning i Frankrig, eller en IT-virksomhed i Danmark, der servicerer kunder i Spanien.

# data[].attributes.body
Ja art. 56 stiller krav om et grænseoverskridende element.

Kravet er opfyldt når ydelsen opfyldes i en anden ms, end hvor tjenesteydelsen er etableret. Det kan både være at selve ydelsen passerer grænsen, tjenesteyderen passerer grænsen eller at modtageren af tjenesteydelsen passerer grænsen.

Det kan også foregå ved at tjenesteyderen og modtageren passerer grænsen sammen fx hvis et kursus foregår i udlandet og både kursisten og kursusudbyderen derfor passerer grænsen.

# data[].attributes.body
Begrebet tjenesteydelse dækker over aktiviteter, hvor en erhvervsdrivende leverer en ydelse til en forbruger eller en anden virksomhed uden at overdrage en fysisk genstand, mod at der bliver erlagt et vederlag.

Professionelle ydelser: Advokatbistand, revisionsarbejde, konsulentydelser.

Transport: Taxakørsel, luftfart, skibstransport.

Finansielle tjenester: Bankvirksomhed, forsikring, investering.

Sundhedsydelser: Lægekonsultationer, fysioterapi, tandpleje.

Underholdning og kultur: Streaming-tjenester, koncerter, biografforestillinger.

# data[].attributes.body
De anvender en test der minder meget om Gebhard-testen.

foreligger der en restriktion? (restriktionen kan foreligge både i etableringsstaten og i gæstelandet)

kan disse restriktioner begrundes i tvingende almene hensyn, der søges varetaget i gæstelandet?

varetaget det tvingende almene hensyn allerede helt eller delvist i tjenesteyderens etableringsland?

er reglerne i øvrigt proportionelle?

# data[].attributes.body
Beskyttelsen er eksemplificeret i art. 45, stk. 3:

At søge faktisk tilbudte stillinger

Frit at bevæge sig inden for MS’ område i dette øjemed

At tage ophold for at have beskæftigelse

At blive boende på en MS’ område efter at have haft ansættelse der

Forbud mod diskrimination og restriktionerr

Retten efter 45, stk 3 er kun eksempler – dette er ikke en udtømmende liste

For arbejdssøgende gælder der dog som tommelfingerregel, at vedkommende skal have fundet et arbejde inden for 6 måneder, for at være omfattet, jf. C-292/89, Antonissen. Dette er dog kun et udgangspunkt.

# data[].attributes.body
Offentlig administration: art. 45, stk. 4 fastslår at bestemmelserne om arbejdskraftens fri bevægelighed ikke er anvendelige ved ansættelser i den offentlige administration.

Domstolen har defineret begrebet “offentlig administration” så de kun omfatter stillinger der direkte eller indirekte er relateret til offentlig myndighedsudøvelse og til stillinger hvor statens almene interesser beskyttes. (584)

​​Art. 45 fokuserer som udgangspunkt til hvor man er ansat, hvor imod art. 51 fokuserer på hvilke opgaver man udfører (art. 45, stk. 4  har et mere vidt anvendelsesområde)

# data[].attributes.body
Unionsborgere og deres familiemedlemmer (art. 3, stk. 1)

Afledte rettigheder, art. 3, stk. 1 + art. 2, nr. 2:

Familiemedlem

Ægtefæller

Partner

Efterkommere

Slægtninge i opstigende linje

# data[].attributes.body
Selve operationen er omfattet af art. 56, da det er en tjenesteydelse. Begrebet tjenesteydelse dækker over aktiviteter, hvor en erhvervsdrivende leverer en ydelse til en forbruger eller en anden virksomhed uden at overdrage en fysisk genstand. En operation er ikke en fysisk genstand, men en aktivitet, hvor en erhvervsdrivende leverer en ydelse hos kunden.

# data[].attributes.body
Der er krav om et element af grænseoverskridende element, hvis det er fraværende, så kan man ikke påberåbe sig direktivets bestemmelser jf. sag C-87/12, Ymerafa.

det kan opstå ved at en Unionsborger rejser til eller tager ophold i en anden MS end den hvor vedkommende kommer fra.

# data[].attributes.body
Under 3 måneder: gælder alle unionsborgere med ID

Over 3 måneder: Gælder

Arbejdstagere/selvstændigt erhvervsdrivende,

Unionsborgere som råder over tilstrækkelige midler til sig selv og familiemedlemmerne og er omfattet af en sygeforsikring

En arbejdssøgende kan dog få lov til at blive så længe, han/hun søger arbejde og har reelle muligheder for at blive ansat, jf. art. 14, stk. 4, litra b

Unionsborgere, der er studerende, er indskrevet ved uddannelsesinstitution, er omfattet af sygeforsikring og kan erklære (ikke dokumentere), at vedkommende råder over tilstrækkelige midler

Familiemedlemmer, der slutter sig til en unionsborger, der opfylder betingelserne ovenfor

# data[].attributes.body
Forbud mod restriktioner: Alle foranstaltninger, der forbyder aktivitet, gør det dyrere, kan virke afskrækkende og gør det mindre attraktivt

Medmindre følgende betingelser er opfyldt

Begrundet i tvingende almene hensyn

Beskyttelse af arbejdstagere

Hensynet til forbrugerne

Historiske arv

Kvalifikations- og kontrolhensyn ikke varetages af etableringslandet

Særligt relevant for autorisationskrav, jf. Van Wesemael  ctr. Webb

Må ikke duplikere krav

Proportional

Alene restriktioner der begrænser markedsadgang (og hvor virkning ikke er for usikker og indirekte)