# data[].attributes.headline
Gynzy допомагає вчителям керувати класом, заощаджувати час на підготовку уроків та підвищувати залученість учнів.

# data[].attributes.subject
Gynzy допомагає вчителям керувати класом, заощаджувати час на підготовку уроків та підвищувати залученість учнів.

# data[].attributes.body
Безкоштовна , потребує реєстрації.

Онлайн вебінар "Онлайн-дошка Gynzy як інструмент інтерактивного навчання: можливості та практичне застосування" https://www.youtube.com/watch?v=HNHoS3R_IqU

# data[].attributes.attachment_link.title
Навчальні ресурси для інтерактивних дошок | Gynzy

# data[].attributes.attachment_link.description
Gynzy допомагає вчителям керувати класом, заощаджувати час на підготовку уроків та підвищувати залученість учнів.

# data[].attributes.body
Рефлексія

# data[].attributes.headline
Пізнавальний виховний захід як додатковий засіб мотивації  в освітньому процесі.

# data[].attributes.subject
Пізнавальний виховний захід як додатковий засіб мотивації  в освітньому процесі.

# data[].attributes.attachment_link.title
Квест змагання 12.03

# data[].attributes.headline
 Wordwall - потужний інструмент для створення інтерактивних вправ 

# data[].attributes.subject
 Wordwall - потужний інструмент для створення інтерактивних вправ 

# data[].attributes.body
Потребує реєстрації. У безкоштовній версії є можливість створити 10 вправ.

# data[].attributes.attachment_link.title
Wordwall - Create better lessons quicker

# data[].attributes.attachment_link.description
Need a fresh teaching resource that fits your class and teaching style? Create a customized pack of interactive and printable activities in just one minute.

# data[].attributes.headline
Фотоколаж виховного заходу.

# data[].attributes.subject
Фотоколаж виховного заходу.

# data[].attributes.headline
Фотозвіт роботи учнів в команді.

# data[].attributes.subject
Фотозвіт роботи учнів в команді.

# data[].attributes.attachment_caption
Щасливий вчитель, коли щасливі учні

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ліна з України

# data[].attributes.attachment_link.title
Що таке булінг? Яким він буває та як спробувати його позбутися? Відео та презентація безкоштовно НУШ

# data[].attributes.headline
Класні керівники 6-х класів нагороджують учасників команд.

# data[].attributes.subject
Класні керівники 6-х класів нагороджують учасників команд.

# data[].attributes.headline
Розроблено в рамках Національної стратегії

# data[].attributes.subject
Розроблено в рамках Національної стратегії

# data[].attributes.body
зі створення безбар’єрного простору в Україні, яку реалізують

за ініціативи першої леді України Олени Зеленської

# data[].attributes.headline
Познайомившись з сайтом   https://ua.piliapp.com/ ви зможете на своїх уроках використовувати в онлайн режимі рулетку, транспортир, секундомір, таймер, відсотковий калькулятор, красиві шрифти, підкидати кубик або монету, тягнути жереб, підкидати гральну кістку, озвучити текст за допомогою синтезатора мови та використовувати різні  рандомайзери. 

# data[].attributes.subject
Познайомившись з сайтом   https://ua.piliapp.com/ ви зможете на своїх уроках використовувати в онлайн режимі рулетку, транспортир, секундомір, таймер, відсотковий калькулятор, красиві шрифти, підкидати кубик або монету, тягнути жереб, підкидати гральну кістку, озвучити текст за допомогою синтезатора мови та використовувати різні  рандомайзери. 

# data[].attributes.headline
Театральне мистецтво було й залишається невичерпним джерелом розвитку творчих здібностей дітей будь-якого віку.

# data[].attributes.subject
Театральне мистецтво було й залишається невичерпним джерелом розвитку творчих здібностей дітей будь-якого віку.

# data[].attributes.headline
Я використовував Class

# data[].attributes.body
Я використовував ClassTime на уроках для створення інтерактивних завдань, що дозволяли залучити всіх учнів до активної участі.Завдяки ClassTime я міг миттєво бачити результати та аналізувати рівень засвоєння матеріалу в реальному часі.Цей інструмент значно полегшив оцінювання знань учнів і зробив навчальний процес більш сучасним та ефективним.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Я просто хочу подякувати вам за цей прекрасний сайт! Сьогодні я грала в командні ігри на уроці математики з моїм 5 класом і вони були позитивно здивовані. Казали це був найкращий урок математики в житті."‍
‍ Санела Юкіч, вчителька математики

# data[].attributes.attachment_link.description
Classtime - це помічник вчителя, що збагачує Ваш урок миттєвою візуалізацією рівня розуміння та прогресу усього класу в живому часі.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Часто прояви дітей, які можуть здатися поганою поведінкою, невихованістю, агресією, надмірною балакучістю чи неуважністю, можуть бути сигналами про допомогу. А ще такі прояви можуть бути наслідками стресу, адже тривалі стресові навантаження змінюють наші почуття та реакції.

На думку дитячої та сімейної психологині Світлани Ройз, щоб розв'язати проблеми з дитячою поведінкою, важливо реагувати не на симптоми, а на причини, через які діти так поводяться. А також знати, як проводити профілактику для нетипових поведінкових проявів.

Світлана поділилася з освітянами своїми порадами під час однієї з психологічних супервізій, які ініціювала ГО "Смарт освіта" (проєкт здійснюється за підтримки Global Giving). На попередніх безплатних онлайн-зустрічах психологиня Тетяна Ширяєва розповідала, як допомогти дітям, які проявляють агресію, а також тим, які мають інші тривожні прояви атипової поведінки.

Під час зустрічі з учителями Світлана Ройз пояснювала, як через війну та тривалі стреси змінилися дитячі реакції і які прості дії чи правила можуть дати відчуття захисту.

Занотували для вас найголовніше з розмови психологині та освітян. З цієї статті ви дізнаєтеся:

як активізувати роботу різних частин мозку, що допомагають у навчанні;

які руханки під час уроку сподобаються дітям;

як відновити в дітей та дорослих відчуття реальності;

яка роль правил у житті класу;

якими практиками можна починати та завершувати урок;

як спілкуватися з тривожними батьками.

ЧОМУ ВАЖЛИВІ ВІДЧУТТЯ СПІЛЬНОТИ ТА РОДИНИ

Після 24 лютого 2022 року Світлана Ройз звертається до всіх, з ким спілкується, працює та навчає, як до родини. За її словами, ми відчуваємо своїми тих, з ким маємо спільну реальність. Через війну ми живемо ще й у спільній травматичній реальності, оскільки переповнені відчуттями травматичного досвіду.

Попри це, відчуття спільноти, нехай і наповненої травматичним досвідом, дає змогу створювати рамку безпеки.

На жаль, гарантувати дітям фізичну безпеку зараз неможливо. Але ми можемо створити відчуття захищеного середовища. Психологиня акцентує, що, за порадами травмотерапевтів, словосполучення "безпечне середовище" краще замінити на "захищене середовище". Бо зараз, в умовах війни, фрази "безпечний простір", "безпечне середовище" сприймаються нами як сигнал небезпеки. Якщо ж дитина перебуває в суб'єктивно захищеному середовищі, її мозок починає опрацьовувати інформацію. А це важливо під час навчання.
💧 Налаштуватися на роботу в класі можна... зробивши ковток води
Часто ми чуємо пораду, що, коли хвилюєшся, треба попити води, та не розуміємо, як це справді працює. Світлана Ройз пояснює, що, переживаючи стресове навантаження, вода потрібна людині для роботи внутрішніх органів та нервової системи.

"Якщо ми переживаємо стресове навантаження чи будь-який стресовий досвід, і нам не вистачає в цей момент рідини, цей досвід буде переживатися як більш небезпечний. Якщо ж вистачає - отримаємо досвід стресу, з яким можемо впоратися, - додає психологиня. - Тому я раджу привчати себе та дітей до корисної звички - пити час від часу воду".

Це важливо в школі, коли вчителі переходять до нової теми або як тільки повернулися з укриття до класу та продовжують урок. Світлана Ройз радить освітянам просити дітей пийнути ковток води та зробити "вдих-видих". У такий спосіб залучається навкологлотковий нерв, який передає сигнали парасимпатичній нервовій системі, а вона відповідає за заспокоєння та розслаблення.
👤 Як повернути собі та учням відчуття реальності
Вчителі можуть помічати, що діти після нічної тривоги або ті, хто хвилюється за своїх батьків на фронті, можуть бути ніби відсутніми на уроці. Вони наче не мають відчуття реальності.

Це може бути дисоціацією - станом розділення зі своїм тілом, емоціями, думками, коли неможливо сприймати нову інформацію.

Якщо в такому стані перебувають дорослі, вони не зможуть відчувати динаміку дітей та відреагувати вчасно на їхні потреби.

Щоб включити більш раціональне сприйняття, можна буквально себе запитати: " На скільки відсотків я зараз у контакті з реальністю (що я можу зробити, щоби повернутися в цей контакт більше)?"

Навіть коли ми просто ставимо собі це питання, уже запускаються необхідні процеси. А дії, які можуть допомогти, доволі прості - випити води, потягтися, постукати долонями по столу тощо.

ЯК РЕАЛЬНІ ПРАВИЛА ТА УЯВНІ СТІНИ ДАЮТЬ ВІДЧУТТЯ БЕЗПЕКИ
☝ Про правила на уроці
Передусім правила потрібні, щоб дати дітям відчуття безпеки. Саме з обговорення правил варто починати кожен урок, радить Світлана Ройз. Для економії часу на онлайн-уроці це може бути один слайд презентації. У класі, що працює очно, правила можуть бути виписані на дошці чи плакаті.

Якщо вчителі працюють з учнями онлайн:

нехай діти за можливості вмикають камери та мікрофони, бо, як пояснює Світлана Ройз, тиша для нервової системи може бути більш травматичною ніж звуки чи шарудіння, що природно виникають під час уроку;

якщо поруч із дітьми є батьки, вчителі можуть сказати, що одягаємо на дорослих уявні невидимі капелюшки, тобто не відволікаємося на них;

якщо лунає сигнал тривоги - домовитися, що всі переходять у безпечне місце;

на запитання вчителя/-ки, чи зробили діти домашнє завдання (чи інше питання), діти можуть відповідати певним рухом (кивати головою, махати руками, показувати долонями серденько тощо). Це теж буде створювати відчуття спільноти та захищеного середовища (це правило може працювати й під час очного навчання);

якщо хтось із дітей проявляє вразливість, наприклад, помиляється на уроці, треба їх підтримати. Для цього можна вигадати спільний з учнями жест підтримки. Заодно це буде профілактикою булінгу. Якщо підтримати дитину, яка цього потребує, певним спільним жестом, це покаже, що всі в одній спільноті (це теж працює при різних форматах навчання).

"Якщо між дітьми чи дорослими виникла конфліктна ситуація, треба повернутися до правил. У світі бізнесу це називається контракт, який завіряють підписами, і в такий спосіб беруть на себе відповідальність за виконання правил. З дітьми це може бути певний жест чи потискання рук", - каже психологиня.

Якщо в спільноті чи класі немає правил, то в дітей немає відчуття безпеки. Адже правила дають змогу відчувати умовні стіни чи паркани.

Світлана Ройз розповіла про давній експеримент, який це підтверджує: маленьких дітей випустили на галявину та спостерігали, що вони будуть робити. Перше, що спадає на думку - діти мали б бігати. Однак вони почали групуватися всередині галявини та трималися одне одного. Тільки після того, як були визначені кордони цієї великої галявини, діти почали освоювати простір і бігати.

Саме так і будуються стосунки в спільноті - на основі правил, які дають відчуття стін та безпеки.
🔔 Якими рутинними діями можна починати та завершувати урок
Щоби людина чи дитина почувалася захищеною, крім правил, потрібне емоційне співналаштування.

Для цього можна:

робити синхронні рухи чи дії разом, коли, скажімо, на початку уроку діти кажуть якусь кричалку;

вигадати для класу назву - "розумники", "котики", "стійкі" абощо, що створить відчуття спільноти;

виконати ритмічні дії, наприклад, руханку.

"Під час переживання стресу в нас втрачається відчуття ритму, - пояснює Світлана Ройз. - Щоб налаштувати його в дітей, уроки мають починатися і закінчуватися рутинами. Можна створити власні руханки, жести та привітання.
Коли ми здійснюємо рухову активність, відбувається викид дофаміну. Він відповідає, зокрема, і за концентрацію уваги, відчуття скерованості, перемоги, спроможності й задоволеності. А коли ми одночасно робимо якісь рухи, то синхронізуємося і відчуваємо, що ми в спільноті".

Руханки можна використовувати для відновлення концентрації уваги дітей. Оскільки зараз ми перебуваємо в стані когнітивного виснаження, дитячої зосередженості вистачає на 3, максимум 6-7 хвилин уроку.

Учителі це помічають, коли діти починають розгойдуватися на стільцях чи стукати ручками по партах. Однак це не прояв неповаги до вчительки/-ля, а намагання повернути концентрацію уваги.

Орієнтовно на десятій хвилині уроку Світлана Ройз радить запропонувати класу рухову активність. Можна просто постукати по парті чи потягнутися.

Якщо обрали руханку, варто правильно її завершити:

зробити вдих-видих (останнім має бути видих);

або порахувати від 1 до 5 та у зворотному порядку.

У такий спосіб вмикається парасимпатична нервова система, яка відповідає за заспокоєння (докладніше про руханки в умовах війни та як ефективно проводити їх у класі - читайте тут).

Завершити урок теж бажано якоюсь рутинною справою чи ритуалом, які можна вигадати разом з учнями.

Після уроку вчителька/-ль може запитати, що діти будуть робити далі. Це дасть змогу змістити увагу з уроку, що завершився, на той, який розпочнеться.

Ці дії займають 1-3 хвилини уроку, здаються розвагою, а насправді можуть заощадити час та сили вчителям, які, можливо, доведеться витрачати на скеровування непродуктивної поведінки дітей.

ЯК ДОПОМОГТИ ДІТЯМ ВЧИТИСЯ ТА ВІДНОВЛЮВАТИСЯ
🏃‍♂️🏃‍♀️ Чому дітям треба бігати на перерві
Світлана Ройз нагадала, що дитина може реагувати на пережитий стрес реакцією "бий - біжи - замри". Але відновлюватися після стресу та повертатися до відчуття безпеки буде у зворотному порядку ("замри - біжи - бий").

"Якщо діти налякані, були в укритті або щось сталося в їхньому житті, вони можуть перебувати в реакції заціпеніння, а після неї слідуватиме гіперактивність (тобто "замри - біжи"), - пояснює Світлана Ройз. - Тому важливо дозволяти дітям на перервах бігати - нехай ідуть на вулицю, якщо це безпечно у вашому регіоні. Чим більше дитина буде рухливою на перерві, тим активнішим буде її мозок на уроці, і тим легше вона відновлюватиметься після травматичного досвіду".

Реакцію "біжи" дитина може проявляти ще і своєю балакучістю, а проявом реакції "бий" може бути агресія. І в такому випадку важливо знайти коректні способи, як цю агресію проявити.

З цим якраз допоможуть руханки або будь-які вправи чи ігри з псевдоагресивними рухами, наприклад:

"собаки" - означає "перетворитися" на добрих собачок, які махають хвостиками, а потім на злих, які гарчать одне на одного, і знову на добрих, які принюхуються та знайомляться;

"клац-клац" - клацати зубами;

"лети" - дмухати одне на одного, як на перо;

"подушковий бій" (якщо це доречно в умовах, у яких живуть діти), "борці сумо" - засунути подушку під футболку та штовхатися;

"шкрябалки та дряпалки" - нігтями "прошкрябати" малюнок у тісті, фользі, крупі, плівці;

боулінг - збивати будь-які предмети (передбачає, що дітям дозволили порушити порядок);

"випустити пазурі" - показати, як шипить тигреня та випускає пазурі, коли хоче захиститися;

малювати "каляки-маляки", стиснувши в кулаку фломастер або олівець;

"у ціль" - зім'яти в руках папір, яким, як м'ячиком, влучити в ціль;

кричати в "мішок для крику" (склянку або подушку);

"бодалки так-ні" - бодатися руками чи головою, кажучи почергово "так" чи "ні";

покласти руку на живіт, зробити вдих і різкий видих.

🙌 Яка практика стресостійкості допоможе перед випробуваннями
Іноді вчителі можуть чути від учнів та учениць, що вони нічого не знають та нічого не розуміють. Таке відчуття справді може виникати в дітей та дорослих, оскільки в роботу не може включитися та частина мозку, яка відповідає за дотримання правил, контроль усіх процесів та імпульсів. А це якраз потрібно для виконання домашніх чи інших завдань.

Щоб допомогти дитині, Світлана Ройз пропонує вправу:

під час вдиху сказати "Я знаю, що вдихаю";

на видиху - "Я знаю, що видихаю".

"У той момент, коли я нічого не знаю та не контролюю, може, це єдине, що можна проконтролювати (знаю, що вдихаю, і знаю, що видихаю). Це дихальна вправа, яка одразу впливає на наше відчуття стійкості. А слово "знаю" вмикає в роботу префронтальну кору головного мозку", - уточнює психологиня.

Таку практику стресостійкості можна проводити з дітьми перед самостійними чи контрольними роботами, перед іспитами, концертами та будь-якими випробуваннями.

Також Світлана Ройз пропонує користуватися вправою "масаж мозку", яка допоможе налаштуватися на роботу (навчання):

долонею помасажувати потилицю та сказати "бачу";

потім скроню, промовляючи "чую";

тім'яну частину - "відчуваю";

лоб - "розумію" (черговість можна змінювати).

Наприклад, потилична частина мозку відповідає за сприйняття візуальної інформації, скроня - за аудіальну, а тім'яна - зчитує сигнали та відповідає за орієнтацію в просторі, зокрема, за 3D-сприйняття реальності. Щоб активізувати тім'яну частину мозку, якраз підходять руханки чи будь-які вправи, які допоможуть повернути та відчути кордони свого тіла. Крім рухів, можна складати Лего, зробити оригамі або займатися ліпленням.
🗣 Про що варто пам'ятати в спілкуванні з батьками
Насамперед треба знати, чого вони найбільше бояться. За словами Світлани Ройз, найбільший страх мам, тат чи опікунів - бути поганими батьками, втратити контроль над ситуацією та вчасно не допомогти дитині. Зменшити це відчуття страху та тривог може інформація. Чим більше батьки отримають її від учителів - тим менше тривожитимуться.

Світлана Ройз пропонує вчителям, якщо є сили та ресурси, зробити розсилку для батьків. У листі наголосити, що батьки та освітяни разом щось роблять для учнів, а вчителі вдячні батькам за піклування про дітей. Доречно нагадати в цій розсилці правила спілкування учителів та батьків. Наприклад, коли можна зв'язатися з учителем/-кою, якщо щось відбувається в класі чи з дитиною.

"Варто пам'ятати, коли батьки приходять у школу, та ще й роздратовані, треба шукати причину, що саме ховається за їхніми проявами. І це, як правило, величезний страх і величезна тривога, - додає психологиня. - Тому правила в спілкуванні з дітьми й дорослими у світі, де нічого не можна спрогнозувати та складно проконтролювати, створюють відчуття стіни та рамку безпеки".
📜 Пам'ятка для освітян
Звісно, вчителі не можуть і не зобов'язані бути психологами для учнів. Але вони можуть бути тими, хто першими підтримає і першими помітить, що діти потребують допомоги.

У щоденній рутині та постійних викликах варто пам'ятати про свій психологічний стан. Як часто наголошує психологиня - важливо знаходити бодай дві хвилини на день для себе.

"На кожній зустрічі з учителями я дякую їм та вклоняюся за те, що вони роблять для дітей - це безцінно, - підсумовує Світлана Ройз. - Відповідальність вчителів під час війни зросла, а стресове навантаження стало значно більшим. Я щиро бажаю всім освітянам можливості відновлення. І щоб сили, які вони вкладають у роботу, поверталися до них разом із вдячністю та успіхами учнів".

ДОБІРКА КОРИСНИХ РЕСУРСІВ ДЛЯ БАТЬКІВ, ПЕДАГОГІВ І ДІТЕЙ

1. Пісня "Я і ти" Світлани Тарабарової. Там є все, що може зараз бути корисним: дотики, розтягування, повернення відчуття тіла, спів і близькість.

2. Тілесні ігри, які можна використовувати з дітьми різного віку.

3. Анімаційний проєкт " Стійкість для стійких" - 20 відео з тілесними практиками, які можна дивитися і робити з дітьми.

4. " Обійманці" - гра-практикум близькості (для відновлення контакту, відчуття безпеки, повернення до тілесності). Стикерпаки з обійманцями для месенджерів можна завантажити тут: Viber, Telegram.

5. " Дихальні картки" - дихальні вправи для дітей, щоб вгамувати тривогу.

6. " Картки сили" - гра-практикум для дітей (картки із зображенням тварин, природних явищ, різних об'єктів із пропозицією тілесних вправ, метафор сили, ігор).

7. " Твоя сила" - збірка з 22 практик для дітей від 8 до 16 років.

8. Практикум-гра " Невидимі дари - знаходь свою силу": тілесні практики й римівки для повернення відчуття впевненості.

9. Практикум-гра " Сила Усмішки".

10. Практикум-гра " Скажи мені - сила запитань".

11. Практикуми стійкості та відновлення: 64 відео (по 15 хвилин) з простими тілесними вправами для дітей і дорослих.

12. " Круті в укритті" - ідеї практик для стабілізації від відомих дітям людей.

13. Методичка " Ментальне здоров'я дітей під час війни".

14. Онлайн-курс для батьків " Як підтримати дитину під час війни".

15. " Стресостійке дитинознавство" - практикум для дорослих.

16. Ефір із Катериною Булавіною про підтримку дітей.

17. Telegram-канал " Стійкість для стійких". який створили з турботою, і в якому щодня можна знайти щось, що хоч трохи може зняти напругу.
Інна Лиховид, "Нова українська школа" Титульне фото: авторка - Марія Брикимова, ГО "Смарт освіта", ЗЗСО № 281 (Київ) Проєкт здійснюється за підтримки Global Giving

# data[].attributes.attachment_link.title
Як створити в класі захищений простір та дати учням відчуття безпеки - поради Світлани Ройз | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
Часто прояви дітей, які можуть здатися поганою поведінкою, невихованістю, агресією, надмірною балакучістю чи неуважністю, можуть бути сигналами про допомогу. А

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.title
Посібник щодо розмов із дітьми про війну від португальських психологів

# data[].attributes.attachment_link.description
Асоціація психологів Португалії підготувала посібник “Розмови про війну” українською мовою. Про це повідомило МОН на своєму сайті. Посібник складається з

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.title
Ресурсний календар Світлани Ройз – завантажуйте одним файлом

# data[].attributes.attachment_link.description
Дитячий фонд ООН (ЮНІСЕФ) в Україні та ГО “Смарт освіта” розробили для батьків, вчителів та директорів шкіл ресурсний календар із щоденними

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Інна Лиховид

# data[].attributes.attachment_link.title
У дитини ступор, істерика, агресія, плач: як вчителю надати першу психологічну допомогу учням

# data[].attributes.attachment_link.description
Нещодавно громадська організація Go Global презентувала дослідження про те, як війна вплинула на освітян і учнів та якої допомоги їм

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Аліна Мірошнікова

# data[].attributes.attachment_link.title
Погана репутація в дитини: що робити? — журнал | «Освіторія»

# data[].attributes.attachment_link.description
Погана репутація в дитини: що робити? — кейси та методики освіти на «Освіторія»!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Робота педагога передбачає велике психоемоційне навантаження, що може призвести до перевтоми
Учителі вимушені інтенсивно спілкуватися з учнями, батьками, колегами та керівництвом, повсякчас перебувати в емоційному контакті з ними, у стані постійного реагування. Через це вони більше схильні до професійного вигорання.
Історія виникнення поняття

Термін "синдром емоційного вигорання" увійшов в історію 1974 року, коли американський психіатр Герберт Фрейденберг помітив стан виснаження у волонтерів психіатричної клініки, де він працював.

Проблемою "професійного вигорання" займалися закордонні та вітчизняні науковці. За їхніми дослідженнями, частіше вигорають спеціалісти, що працюють у системі "людина-людина". Робота в напруженому ритмі з емоційним навантаженням впливає на психоемоційний стан працівника. Причому відсутність належної фінансової та моральної підтримки (психологічної похвали), потрібність виконувати бюрократичні процедури призводять до відчуття знецінення власної роботи. У людини може з'явитися відчуття, що вона не несе соціальної користі суспільству.

Способи діагностувати професійне вигорання

Емоційне вигорання - це стан виснаження, що характеризується втратою сил, почуттів, зокрема радості та задоволення від життя. Психологиня Світлана Ройз наголошує: якщо хочеться опинитися на безлюдному острові хоча б на 15 хвилин, то це вже ознака початку вигорання.

Важливо розвивати в собі навички рефлексії, тобто самоспостереження. Коли людина спроможна до самоаналізу своїх переживань, дій, почуттів, вона формує власні переконання. Це дає їй змогу бути в ресурсі. Краще роздумувати над питанням "що?", ніж "чому?", бо є ризик піти в самокопання. Наприклад, "що мене бентежить?", "що важливіше за все в моєму житті?", "що варто змінити у своїй роботі, своєму ставленні до подій?" тощо.

Дослідниці Христина Маслач та Сюзан Джексон у 1986 році розробили опитувальник, за яким можна визначити ступінь вигорання. Вітчизняні психологи інтерпретували його в , що й нині залишаються актуальними.

Методика "Моє професійне дерево" Людмили Галіциної дає змогу проаналізувати своє ставлення до роботи, а отже, оцінити ризики вигорання. Суть методики полягає в тому, щоб поділити аркуш навпіл: з одного боку потрібно написати 20 пунктів, за що ти вдячний своїй роботі, а з другого - 20 пунктів, за що робота "вдячна" тобі. Одна сторона покаже, скільки задоволення приносить учителювання, а друга - наскільки педагог себе цінує та, на його думку, за що педагога цінують на роботі. Якщо в першій колонці буде замало пунктів (5-8) - це дзвіночок, що є напруження; коли замало пунктів у другій колонці - потрібно шукати, чому педагог себе не цінує, або це свідчитиме про те, що його не цінують, тож варто задуматися про зміну місця роботи.

Етапи вигорання

Інкубаційний період (або фаза медового місяця) - бажання працювати в піднесеному настрої, самовіддача, ідеалізація роботи, завищені вимоги до себе.

Стенічний синдром - зростає напруження, зникає почуття гумору, те, про що раніше жартували, викликає злість. У людини на злість поки є сили. Цей етап потребує впливу: потрібно піклуватися про себе.

Астенічний синдром - бракує сил на злість, апатія, безсилля, "опускаються руки", хочеться плакати. На цьому етапі варто просити про допомогу, делегувати повноваження.

Фаза дезорганізації - знадобиться професійна допомога лікарів.

Якщо вигорає вчитель, то насамперед страждають ті, хто поруч, тому що не отримують завчасно його підтримку. Аби протидіяти вигоранню, варто постійно думати про те, як можна подбати про себе, щоб не втратити здатність відчувати.

У цьому випадку Світлана Ройз пропонує маленькі кроки : вчасний вихід із контакту; зупинка, щоб постояти біля вікна, випити води, з'їсти цукерку тощо. Тільки вчитель, що може подбати про себе, матиме змогу турбуватися про інших. Варто пам'ятати: через досвід учителя учні бачать, як він може дозволити собі зручно сидіти, випити води під час уроку. Тобто вміння турбуватися про себе - із-поміж того важливого, що потрібно транслювати школярам.

Пришвидшують учительське вигорання деякі стереотипи про педагогів:

учитель завжди має бути спокійним і стриманим;

він має приховувати почуття;

педагог має жертвувати собою: цілковита віддача роботі / навчальному закладу без права на особисте життя й інтереси;

учитель має бути в телефонному чи онлайн-доступі поза навчальним процесом.

Способи уникнення вигорання
Практика "дві хвилини тиші"
Під час роботи в класі педагог перебуває в насиченому інформаційному середовищі, а його мозок потребує впорядкування інформації. Часто може з'явитися почуття шуму в голові, особливо наприкінці робочого дня. Щоб відпочити та впорядкувати накопичену інформацію, потрібно побути 2 хвилини в тиші (без телефону, гаджетів, інших джерел інформації, інших людей). Це небагато, однак дієво.
Практика повернення до стану дорослого
Коли вчитель виходить до учнів, то починає працювати його внутрішній стан. Існує така практика: повернення себе до стану дорослого. Не за віком, а за можливістю вмістити різну напругу. Якщо вчитель відчуває себе дорослою людиною, то й дитина відчуває, що дорослий може вмістити все складне. Треба уявити, що ростеш за розміром від землі до космосу; стаєш величезним, широким, мов океан. Тож не страшні маленькі краплі бруду - вода їх розчинить. Можна навіть подумати: "За мною мої знання, мій рід, педагоги, я впораюся". Тоді учні можуть покластися на силу й стійкість учителя та розраховувати на його авторитетність. Пам'ятаймо, що педагог є "маяком": йому не потрібно метушитися або кричати.
Учительське, а не батьківське ставлення до учнів
Учитель може втрачати свою силу, коли виконує не властиву йому роль. Є таке очікування в педагогів чи батьків: роль "другої мами / другого тата" для дітей. Однак це забирає багато енергії. Учитель - провідник у зовнішні території дитини, а батьки - у внутрішні. Якщо педагог виконуватиме їхню роль, то учень почне проєктувати все непрожите, нереалізовані очікування та образи зі своєї родини на нього, це впливатиме на процес навчання. А справжня мама / справжній тато відчуватиме ревнощі, це ускладнюватиме процес комунікації між батьками та вчителями.
Правильно формулювати словесні конструкції в повсякденному житті
Вербальні конструкції, які використовує вчитель, теж можуть забирати в нього енергію, тому важливо правильно сформулювати думку без втрат для себе. "Я вкладаю всю свою душу, все серце в учнів". Виходить, коли учень випускається зі школи, то "забирає всю душу, все серце" педагога. "Уся душа" - фраза надто глобальна, від такої кількості любові виникне інтоксикація. Насправді учням потрібна лише маленька частка, і це не означає, що вчитель так буде менше віддавати. Краще перефразувати: "Я віддаю з душі та з серця".
Облаштувати робоче місце приємними дрібницями
Для того щоб швидко відчути баланс під час уроку, можна користуватися зовнішніми засобами. Це можуть бути приємні дрібниці: улюблена картина з гарними пейзажами, статуетка, що нагадує про відпустку, фотографія тощо. Варто їх розміщувати так, щоб вони були в зоровому доступі.
Знайти нові ресурси для накопичення сил
Щоб бути в стані балансу, варто знати, звідки черпати сили. Є кілька каналів.

Візуальний - дивитися фільми; споглядати пейзажі під час походу чи прогулянки; відвідувати вистави, музеї, галереї. Тобто дивитися на все, від чого тішиться око.

Тілесний - усі дії, які робимо для тіла: фізична активність, спорт, прогулянки, масаж, ванна, танці.

Аудіальний - пісні, музика або навпаки тиша.

Нюховий - приємні запахи квітів, аромат кави чи свіжої випічки тощо.

Канал стосунків - спілкування з приємними людьми та друзями, підтримка сім'ї, психолога.

Інтелектуальний - здобуття нових знань і вмінь - саме цей канал зазвичай перевантажений.

Канал інтуїції - духовні практики, медитації, молитви.

У повсякденному житті чи під час роботи вчителі використовують 1-2 канали, тому й починається вигорання. Для того щоб отримувати енергію, важливо після роботи користуватися незалученими каналами. Наприклад, мовчання й прогулянка.
Ліліт Данагулян для Освіта.ua.

# data[].attributes.attachment_link.title
Учительське вигорання: поняття, етапи та способи уникнути

# data[].attributes.attachment_link.description
Робота педагога передбачає велике психоемоційне навантаження, що може призвести до перевтоми

# data[].attributes.attachment_link.title
Світлана Ройз

# data[].attributes.attachment_link.description
Онлайн курс "Психологічна безпека дорослих та дітей під час повітряної тривоги". Цей курс, в першу чергу, для освітян - вихователів та вчителів, але і для батьків, сподіваюсь, буде багато...

# data[].attributes.headline
Всеосвіта-це унікальна

# data[].attributes.body
Всеосвіта-це унікальна платформа для вчителів та учнів. Тут можна створювати тести, вебквести, методичні матеріали,уроки та оголошення. На Всеосвіті дуже зручно працювати! Користуюсь платформою для створення тестів як для поточного, так і підсумкового оцінювання. Швидко, цікаво і ефективно.

# data[].attributes.headline
Кожна людина має свої 

# data[].attributes.body
Кожна людина має свої особисті підстави бути щасливою. Але соціальні джерела щастя (діяльність і досягнення поставленої мети) є найвагомішими для добробуту людини. І коли людина в суспільстві знаходить свою нішу і розуміє, що потрібна іншим, що вони отримують радість від її діяльності, вона стає щасливою. Я - щасливий вчитель, адже мене надихають мої прекрасні учні своїм бадьорим та привітним настроєм, добрим жартом, радісною перспективою успіху у різних математичних конкурсах та навіть, перемогою у боротьбі з власними слабкостями. Працюючи і постійно вдосконалюючись, зробила висновок, що щасливий вчитель - творець сучасної освіти.

# data[].attributes.attachment_link.title
Зміни до українського правопису-2019 - за 5 хвилин

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сніданок з 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
Що треба знати про новий український правопис - розмова з Олександром Авраменком

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сніданок з 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес-урок – Чому ніколи не треба вибачатися?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сніданок з 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес-урок - Чому відповідь не буває Вірною?

# data[].attributes.attachment_link.title
Основні зміни в новій редакції українського правопису 2019 року

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сніданок з 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
Експрес-урок - Будь ласка чи прОшу – який варіант правильний?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сніданок з 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
Добрий день чи доброго дня – експрес-урок української мови

# data[].attributes.body
Наказом МОН від 29.08.2024 №1225 затверджено професійний стандарт «Вчитель закладу загальної середньої освіти». Його розроблено на заміну професійного стандарту за професіями «Вчитель початкових класів закладу загальної середньої освіти», «Вчитель закладу загальної середньої освіти», «Вчитель з початкової освіти (з дипломом молодшого спеціаліста)», затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 23.12.2020 № 2736. Документ визначає необхідні компетентності та вимоги до освітньо-педагогічної діяльності. Саме тому професійний стандарт для педагогів є своєрідним індикатором для аналізу власної діяльності, адже ознайомившись з усіма компетентностями, вміннями та навичками, необхідними для цієї професії, можна зрозуміти, на якому рівні ми перебуваємо й куди рухатися далі. Даний документ має стати прикладним інструментом, який допомагатиме вчительству ставати компетентнішими, здобувати вищий рівень професійної кваліфікації, аналізувати свою педагогічну діяльність, а адміністрації закладів освіти – координувати, моніторити роботу вчителів та формувати траєкторії їхнього професійного розвитку.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Журнал «На Урок»

# data[].attributes.attachment_link.title
Огляд нового Професійного стандарту «Вчитель закладу загальної середньої освіти»

# data[].attributes.attachment_link.description
Поговоримо про нові вимоги до професійних компетентностей вчителя

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Журнал «На Урок»

# data[].attributes.attachment_link.title
Огляд нового Професійного стандарту «Вчитель закладу загальної середньої освіти»

# data[].attributes.attachment_link.description
Поговоримо про нові вимоги до професійних компетентностей вчителя

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Горбачов Сергій

# data[].attributes.attachment_link.title
Новий професійний стандарт вчителя: аналізуємо основні зміни

# data[].attributes.attachment_link.description
Наприкінці серпня 2024 року Міністерство освіти й науки України затвердило новий професійний стандарт “Вчитель закладу загальної середньої освіти“. Його розробили

# data[].attributes.attachment_link.title
Професійний стандарт вчителя- дорожня карта професійного зростання

# data[].attributes.headline
Фотоколаж виховного заходу

# data[].attributes.subject
Фотоколаж виховного заходу

# data[].attributes.attachment_link.title
Ми діти твої, Україно.DOCX

# data[].attributes.attachment_link.title
Приєднатися для виконання тесту на сайті «На Урок» (join.naurok.ua)

# data[].attributes.attachment_link.description
✅ Виконання тесту join.naurok.ua. Приєднатися за кодом наданим вчителем для виконання домашнього завдання або тесту у реальному часі. Тести «На Урок».

# data[].attributes.attachment_link.title
Приєднатися для виконання тесту на сайті «На Урок» (join.naurok.ua)

# data[].attributes.attachment_link.description
✅ Виконання тесту join.naurok.ua. Приєднатися за кодом наданим вчителем для виконання домашнього завдання або тесту у реальному часі. Тести «На Урок».

# data[].attributes.headline
Конспект уроку з ЯДС на тему: "Вода.Значення води в природі"

# data[].attributes.subject
Конспект уроку з ЯДС на тему: "Вода.Значення води в природі"

# data[].attributes.attachment_link.title
Конспект уроку

# data[].attributes.headline
Життєва мудрість

# data[].attributes.subject
Життєва мудрість

# data[].attributes.headline
Надбання класного керівника

# data[].attributes.subject
Надбання класного керівника

# data[].attributes.attachment_link.title
Надбання класного керівника

# data[].attributes.headline
Методичні поради

# data[].attributes.subject
Методичні поради

# data[].attributes.attachment_link.title
ПРОЄКТА РОБОТА НА УРОКАХ ХІМІЇ

# data[].attributes.headline
ФОТОГАЛЕРЕЯ- захист проєктів

# data[].attributes.subject
ФОТОГАЛЕРЕЯ- захист проєктів

# data[].attributes.attachment_link.title
Захист проєктів

# data[].attributes.headline
Виховний захід як шлях підвищення мотивації учнів до навчання

# data[].attributes.subject
Виховний захід як шлях підвищення мотивації учнів до навчання

# data[].attributes.attachment_link.title
Виховний захід 10-Б клас

# data[].attributes.headline
Фотозвіт виховного заходу

# data[].attributes.subject
Фотозвіт виховного заходу

# data[].attributes.headline
🌸 Весняне передбачення.👉 Прочитати своє передбачення:

# data[].attributes.subject
🌸 Весняне передбачення.👉 Прочитати своє передбачення:

# data[].attributes.body
Що потрібно робити?

🔸Відкрийте нижче вправу.

🔸По черзі натискайте на сонце, квітку і серце.

🔸Три слова, які випадковим чином вам відкриються, об'єднайте і прочитайте фразу.

🔸За бажанням, змініть будь-яке слово.

( з просторів інтернету)

# data[].attributes.headline
Шукаємо внутрішні опор

# data[].attributes.body
Шукаємо внутрішні опори педагога, які допомагають триматися та бути в ресурсі в ці непрості часи.

# data[].attributes.headline
Добірка вправ як вчите

# data[].attributes.body
Добірка вправ як вчителю подбати про себе.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Професія вчителя має великий ризик вигорання. З цим складно й у мирний час, а у воєнному контексті проблем більше, вони загострюються. Тривалий час зберігати продуктивність у таких умовах дуже складно. Особливо, коли це стосується навчання і розвитку дітей, які подекуди теж пережили складні події, повʼязані з війною.

Від яких проблем освітяни страждають найбільше під час повномасштабної війни та як вони можуть самі собі допомогти, "Новій українській школі" розповіли фахівчині фонду "Голоси дітей" гештальт-терапевтки Галина Номировська та Інна Князєва й експертка з навчальних програм для освітян і психологів, психіатриня Наталія Масяк.

У новій статті читайте:

з якими викликами доводиться боротися українським вчителям під час повномасштабної війни;

як розпізнати вигорання на ранніх стадіях;

де освітяни можуть отримати кваліфіковану допомогу;

практичні поради, як потурбуватися про самих себе.

4 НАЙМАСОВІШІ ПРОБЛЕМИ ВЧИТЕЛІВ ПІД ЧАС ВІЙНИ

1. Низька мотивація дітей до навчання. Високий рівень хвилювань і стресу негативно впливають на когнітивні здібності та здатність концентруватися. Це ставить вчителів перед дилемою: зрозуміти учнів та знизити вимоги або однаково вимагати від них максимум, адже від результатів навчання залежить їх майбутнє.

"Багато дітей та підлітків переживають стрес через втрату друзів, які кудись поїхали, першого кохання, дому, близьких людей. У них багато невизначеності щодо майбутнього. Старшокласники складають комплексний НМТ і подекуди не знають, чи будуть завтра навчатися в обраному ЗВО, чи він буде фізично існувати. Ризиків, питань і невизначеностей дуже багато", - каже Наталія Масяк.

2. Самі педагоги перебувають у кризі. Причиною зазвичай є вигорання, втома, особисті проблеми (наприклад, коли хтось із рідних чи близьких воює або знаходиться в окупації).

"У цей час бути включеним у роботу, уроки не просто. Розповідати дітям, що навчання - це найважливіше, що ви зараз маєте робити, коли є стільки небезпек та невизначеностей - дуже складно. Вчителі продовжують дбати про дітей, попри власну тривогу та виснаженість", - додала психіатриня.

3. Дистанційне навчання - це теж низка додаткових проблем: часто учні та вчителі не мають потрібних гаджетів та якісного зв'язку. Молодшим школярам особливо складно в такому форматі, бо треба висиджувати по декілька годин за екраном і рухова активність зводиться до мінімуму. У маленьких дітей провідна діяльність - навчальна. Вона вимагає експериментів, роботи в групах та парах, активного обміну думками. Учні молодших класів закріплюють знання, навчаючи одне одного. Під час "дистанційки" спілкування дітей обмежене, їхня мотивація падає і, як результат, знижується рівень знань.

Проблематично проводити заняття з учнями, що знаходяться в укриттях, за кордоном або на окупованих територіях. Також труднощі виникають і з навчанням дітей з особливими освітніми потребами - дистанційно їх складніше адаптувати. Відчутний стресовий чинник для них - брак зворотного зв'язку від учителя, що є для них своєрідною емоційною підтримкою.

4. Гіпервідповідальність. З початку повномасштабного вторгнення кількість обов'язків вчителів збільшилася: тепер вони повинні впевнюватися, що діти під час офлайн навчання в безпеці - водити їх в укриття та забезпечувати там психологічний комфорт, а під час дистанційної освіти - самостійно знаходити мультимедійний контент для уроків та шляхи зацікавити дітей.

"Часті повітряні тривоги переривають навчання, тому доводиться або ущільнювати матеріал або давати його на самостійне опрацювання. Тоді на педагога лягає ще одна відповідальність: що з матеріалу подати, а що прибрати, аби не перевантажити дітей. Це ще один чинник напруги", - додає Галина Номировська.

"Можливо це не сподобається освітянам і батькам, але зараз важливо зосередитися на стосунках між дітьми та з дітьми, а академічну успішність відсунути на другий план. Важливіше, аби діти ходили в школу, бо це нормальна частина дитячого життя. Звісно, навчатися потрібно, але краще трохи опустити академічну планку, змінити фокус на взаємопідтримку. Зі старшими підіймати теми, які можуть їх турбувати. Додати більше неформального спілкування - діти це шалено цінують", - радить Наталія Масяк.

МАРКЕРИ ВИГОРАННЯ: ПЕРЕВІРТЕ СЕБЕ

На початку 2023 року ГО "Go Global" провели дослідження, за результатами якого виявилося, що приблизно 54 % українських вчителів відчувають вигорання і через це потребують професійної допомоги.

Аби запобігти вигоранню, насамперед варто вміти ідентифікувати його перші ознаки. Основні маркери це:

почуття апатії щодо діяльності, яка раніше приносила задоволення;

стан хронічного почуття втоми, неможливість відпочити;

швидша втомлюваність;

яскравіше виражені емоційні реакції (дратівливість, швидкий вихід із рівноваги) або навпаки - беземоційність;

пригніченість;

поведінкові прояви, емоційні, когнітивні (погіршення мови);

провали в пам'яті, тривожні стани, сни;

психосоматичні прояви: головні болі, біль у шлунку.

КУДИ ВЧИТЕЛЮ ЗВЕРТАТИСЯ ПО ДОПОМОГУ

Варто звернутися до колективу за підтримкою: розподілити навантаження, придумати, що змінити, аби з'явилася можливість відновитися.

Якщо в школі є психолог, можна попросити його про консультацію. Якщо ж у закладі освіти немає штатного фахівця, по допомогу можна звернутися до благодійних фондів, у тому числі до "Голосів дітей". У фонду є гаряча лінія, де можна безплатно отримати до 10 консультацій психотерапевта. Спеціаліст допоможе розібратися із проблемою, навчить технік заземлення та зниження напруги, які можна буде застосовувати самостійно. Серед найпопулярніших - техніки "Дерево" або "Ламінарія", простукування (або Джекобсона), "Термометр", а також метод сейфа, метод екрана.

Вчитися застосування цих технік краще саме під керівництвом психолога, адже він має коректно пояснити, як отримати від них результат.

Вправа ефективна для самозаспокоєння. Виконувати всі дії варто послідовно.

Зробіть глибокий вдих, після чого покладіть одну руку на живіт. Зробіть ще один вдих та видих. Другу руку покладіть на груди. Стежте за тим, як рухаються м'язи під час кожного вдиху та видиху. Зробіть глибокий вдих через ніс та повільно видихайте, промовляючи до себе "розслабся".

Ця техніка знадобиться також у роботі з дітьми, адже дає можливість обережно торкнутися теми страху. Для її виконання потрібно уявити (або спорудити - намалювати, виліпити, зробити із коробки) спеціальний сейф для спогадів, що лякають. Потім метафорично "помістити" ці спогади в сейф і закрити на ключ. Додатково можна зробити "ловець снів", який буде фільтром, що не пускатиме погані думки в сни.

Людина має уявити навпроти себе телеекран, на якому транслюють кадри її травматичної події. Психотерапевт направляє людину відповідними питаннями, щоб допомогти їй навчитися керувати цими спогадами та "вимикати" їх, коли ті зринають у пам'яті поза бажанням. Ця техніка допомагає опановувати переживання. Втім, вона не всім вдається з першого разу.

Для виконання цієї техніки потрібно на аркуші або дошці намалювати картинку із термометром та числами від 1 до 10. Чим більше людина налякана, тим сильніше реагує її тіло. За допомогою намальованої шкали страх потрібно оцінити: цифра 1 (внизу) означає, що страху зовсім немає, а цифри вгорі демонструють стани почуття жаху, заціпеніння тощо.

Коли ми вчимося релаксації, боротьбі зі своїми страхами, важливо розуміти, що й наскільки нас лякає. Це посилює відчуття контролю і дає можливість керувати своїми емоціями.

Для початку варто стати або сісти в зручну позу, заплющити очі, зосередитися на своєму диханні. Перші рази не обійтися без психолога: він повинен допомогти вам максимально зосередитися на процесі й направити ваші думки, озвучуючи потрібні дії і їх порядок. Працюйте уявою: пориньте у свій внутрішній світ, уявіть дерево, торкніться його, відчуйте його міцність та силу.

Суть вправи в тому, аби "зарядитися" позитивними емоціями від приємних образів та повернутися в реальний світ, захопивши їх із собою.

Це метод м'язової релаксації, який допомагає скоротити періоди стану загальної тривожності, навчитися розслабляти напруження м'язів, поліпшити якість сну, а також підвищити самоконтроль і досягти високого рівня релаксації. Він складається з трьох основних етапів: послідовне напруження і розслаблення різних груп м'язів по всьому тілу, спостереження за кожною групою м'язів та релаксація свідомості.

Також у фонду "Голоси дітей" є програма "Педагоги та війна", де фахівці розповідають, як на вчителів та школярів впливають військові події та як працювати з дітьми, які постраждали від війни. Фахівці діляться з учителями фразами та рекомендаціями, як спілкуватися з дітьми на чутливі й складні теми.

2-3 зустрічі з 5 педагогам пояснюють, що насамперед їм варто подбати про себе. Вчителям намагаються повернути цінність їхньої роботи та розуміння, що аби дбати про когось, потрібно спершу попіклуватися про себе.

"Пригадуємо правило кисневої маски: спершу дорослий одягає її на себе, потім - на дитину. Якщо педагог у ресурсі, має сили та можливість впоратися з тим, що відбувається, він допоможе й дитині. Кожен вчитель має розуміти свою цінність, усвідомлювати, що він повинен не просто навчити фізики, хімії чи мови, а займатися вихованням. Якщо педагог має ресурси й сили, не виснажений, якщо школа дбає про нього, він є тією безпечною фігурою, що показує дітям норму, приклад", - каже Інна Князєва.

Тривалість тренінгу 2-3 дні, але фахівці фонду підлаштовуються під учителів та їхні можливості. "Голоси дітей" мають осередки та мобільні групи фахівців у 13 містах України, тому навчання можуть проводити як офлайн, так і онлайн - відповідно до потреб та можливостей учителів.

Програма безплатна. Її можна пройти, надіславши запит координатору на пошту [email protected] . За тренінги вчителі отримують сертифікати, а час зараховується їм у курс безперервного навчання.

ЯК ПЕДАГОГУ ПОДБАТИ ПРО СЕБЕ

Потрібно дозволяти собі маленькі радощі, говорить Галина Номировська. Якщо є можливість - гуляти містом, дивитися кіно чи веселі телешоу, малювати, вишивати, займатися улюбленими справами, читати книги, додати в життя фізичну активність.

Для зняття напруги можна використовувати дихальні вправи (такі як дихання по квадрату чи по руці) та окорухові. Допомагає заспокоїтися вмивання холодною водою та циклічне малювання рівного кола - для цього варто обрати пастельну крейду та методично виводити фігуру, намагаючись зосередитися на ній.

Можна проводити деякі вправи для релаксації разом із дітьми, наприклад малювати, ліпити. Хороша ідея практикувати в колективі вправу "Банка вдячності". Для цього потрібно разом із дітьми наповнити скляну банку аркушами паперу, на яких будуть написані слова вдячності собі та навколишнім. Потім їх варто діставати та читати в слух. Це допоможе змістити акцент із негативу на вдячність.

Інна Князєва радить учителям складати список ресурсних справ на робочому місці: " Вчителі проводять багато часу на роботі, мають там перерви, "вікна" між уроками, тож у цей час можуть робити речі, які підіймають їм настрій, покращують стан. Вчителі самостійно генерують свої списки таких справ: це може бути чашка кави, читання книги, перегляд кіно тощо ".

Проте, щоб впоратися зі стресом та запобігти вигоранню, недостатньо лише вправ чи практик, запевняє Інна:
"Техніки "тут і тепер" можуть діяти, але потрібно облаштовувати своє життя комплексно. Без задоволення основної проблеми ми не можемо вирішити наслідок. Не можна забувати про базові потреби організму: режим дня, адекватний сон, відсутність шкідливих звичок, регулярні фізичні навантаження (зарядка), ритуали, побут, - речі, які були стабільними, які можуть допомогти мінімізувати негативний вплив на психіку. Потрібно турбуватися про себе, дозволяти маленькі радощі. Ми рекомендуємо відновити рутину. Це дає відчуття безпеки". Лілія Вітюк, спеціально для "Нової української школи" Титульне фото: tranquillum.clinic

# data[].attributes.attachment_link.title
Як вчителю подбати про себе: добірка ресурсних справ, вправ, безплатний курс та консультації психотерапевта | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
Професія вчителя має великий ризик вигорання. З цим складно й у мирний час, а у воєнному контексті проблем більше, вони

# data[].attributes.headline
Літня відпустка як "по

# data[].attributes.body
Літня відпустка як "подушка безпеки"

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.title
Літня відпустка як нова «подушка безпеки»: як вчителям відновитися та чому це так необхідно

# data[].attributes.attachment_link.description
Вчителі належать до тих працівників, які мають найдовші відпустки – 56 днів. А все тому, що професії типу “людина-людина” пов’язані

# data[].attributes.headline
ЧАС ЗАМИСЛИТИСЯ!!!!

# data[].attributes.body
ЧАС ЗАМИСЛИТИСЯ!!!!

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сергей Красин

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Елена Руденко

# data[].attributes.attachment_link.title
Мотиваційний мультфільм

# data[].attributes.attachment_link.title
Соловейко з одним крилом (лише казка)

# data[].attributes.attachment_link.title
Я досліджую світ

# data[].attributes.attachment_caption
Поділяю думку вчених Гарвардського університету : щастя — це вірус, а щаслива людина здатна "заразити" ним своє оточення. 

# data[].attributes.headline
Mentimeter-ще один помічник на шляху до інтерактивного заняття.

# data[].attributes.subject
Mentimeter-ще один помічник на шляху до інтерактивного заняття.

# data[].attributes.body
Він допомагає досить швидко проводити опитування в групі та ділитися його результатами з іншими. Крім того, Mentimeter використовують і для створення інтерактивних презентацій, в які одразу можна «вмонтовувати» інтерактив, створений за допомогою цієї платформи. Щоб відповісти на запитання, виконати вправу, студентам потрібно тільки ввести код на сайті menti.com.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Your browser either doesn't support Javascript, or you've turned it off. To use Mentimeter, please make sure to turn Javascript on. How do I enable Javascript?

Gain valuable insights from everyone around you with Word Clouds, Polls, and Quizzes.

Unlocking success with Mentimeter

For work

Maximize the value of your work-related meetings. Gather valuable input, feedback, and insights from your colleagues to make better decisions together!
Read more

For education

Enhance learning outcomes and engage every student in the classroom. Experiment with modern teaching methods using Mentimeter's features!
Read more

Works with your favorite apps

Turn tough crowds into engaged audiences

Build an immediate connection with your audience and make them a part of your presentation.

Create an interactive experience letting everyone vote, ask questions, and interact throughout.

Create truly unique presentations

Use a wide range of interactive slides to pose questions, gather feedback, and connect with your audience.

Build an impressive slide deck in minutes, craft an insightful icebreaker instantly, or find a new and creative way to engage your audience!

Millions of voices have already been heard

"Mentimeter allows everyone to ask questions, to get clarification or a clearer understanding on subjects resulting in a more fulfilling learning experience." Teresa Delfin, California State Polytechnic University Explore more stories

Want to become a better presenter?

Impress with Interactive Presentations

# data[].attributes.attachment_link.description
Interact with your audience using real-time voting. No installations or downloads required and it's free!

# data[].attributes.attachment_link.title
Принципи активного навчання і критичного мислення

# data[].attributes.headline
Усі діти мають навчати

# data[].attributes.body
Усі діти мають навчатися в рівних умовах, поряд, підтримуючи один одного.

# data[].attributes.headline
Кожна дитина - це ціли

# data[].attributes.body
Кожна дитина - це цілий світ!